Huhtikuun-Manta
Date: 2024-10-30T00:00:00+00:00
Keywords: Finnish drama -- 20th century

The Project Gutenberg eBook of Huhtikuun-Manta

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Huhtikuun-Manta

Author: Maila Talvio

Release date: October 31, 2024 [eBook #74663]

Language: Finnish

Original publication: Porvoo: WSOY, 1911

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK HUHTIKUUN-MANTA ***

HUHTIKUUN-MANTA

Seuranäytelmä

Kirj.

MAILA TALVIO

Porvoossa, Werner Söderström Osakeyhtiö, 1914.

HENKILÖT:

HUHTIKUUN-MANTA, pulska nainen 55 v. vaiheilla, yllä uutuuttaan
kankea pumpulipuku, päässä musta silkki, kaulassa kello
pitkine perineen.
MATTI, hänen miehensä, hidas, tanakka, vaaleatukkainen työmies,
10 v. nuorempi Mantaa.
PILLISKURU, karjanostaja, verevä, sekä puvultaan että muodoltaan
muhkea mies noin 30 v. iässä. Uudet kiiltävät, korkeat saappaat.
Uusi lippalakki.
MIINA, nuorenpuoleinen, kielevä nainen kylältä.

NÄYTTÄMÖ:

Mantan siisti, soma huone Koivulassa. Perillä, keskellä, ovi ulos. Näkyy kuisti, pihamaa, punainen aita portteineen, sekä sen takana maantie ja metsää. Oikealla (katselijasta) astiakaappi, ikkuna, jolla iloisia annansilmiä ja pelakuuneja, sekä penkki pitkin seinää. Lähinnä näyttämöä, oikealla, ristikkojalka pöytä ja sen edessä lyhyempi penkki. Vasemmalla hella tarvittavine astioineen, piironki, jolla peili ja pikkuesineitä, sekä kahdenmaattava vuode, peitettynä kauniilla punakirjavalla peitteellä. Kaikki huonekalut punaiset. Pöydällä kukkasia lasissa. Ruskehtavat hirsiseinät. Keskikesä. Laskevan auringon rusotus pihamaalla ja huoneessa.

Hetkisen näyttämö tyhjänä. Sitten pistetään ulkoapäin avain avaimenreikään ja Manta astuu sisään kävelystä hiestyneenä, helmat nostettuina niin että punainen alushame ja uudet, kankeat, narisevat kengät näkyvät. Hän päästää alas helmansa, ottaa silkin hartioitaan, lyö sen oikoiseksi, käärii kauniisti laskoksille ja vie piironginlaatikkoon. Sitten hän ottaa vitjat kaulan ympäriltä, kuuntelee että kello käy ja päästää kellon piirongille. Ottaa taskustaan kokoonkäärityn suuren nenäliinan ja pyyhkii kasvojaan. Menee koettamaan ovatko kukkaset ikkunalla kuivat, kastaa ne, asettuu penkille istumaan, juo kauhasta, josta juuri on kastellut kukat.

MANTA huokaisten.

Ajan henki, ajan henki. (Purskahtaa itkuun.) Niin, niin. Ajan henki. Kukas sitä olisi uskonut! (Pyyhkii hetken itkettyään silmänsä.) Mutta missäs se Niili on? Kis-kis-kis-kis. (Menee ruokakaapille.) Kis-kis-kiskis. Missäs sinä nyt olet, kun et ole vastassa? Tule nyt ottamaan ruokaa. Vai lypsymaitoako sinulle pitää olla! Kis-kis-kis-kis! (Panee puuroa ja maitoa kuppiin, menee ulos, puhelee kissalle.) Kis-kis-kis-kis. No mistäs sitä nyt tullaan! Onko taas tapeltu? No niin, no niin. (Lavertelee kissalleen kuin lapselle.) Aijai kun se on rumaa se tappeleminen. No niin, no niin — syö nyt siinä. (Palaa sisään, ovi jää auki. Askartelee, panee kahvipannun tulelle, puhelee kissalle, jota ei näy.) Rumaa se on, Niili parka, se riita. Parempi sitten selvä ero. Ajan henki on sellainen. Tohtorinnaa ei enää ole — eikä Huhtikuun-Mantaa enää ole. Ei ole kuka kutsuisi Huhtikuun-Mantaksi! Ei ole kuka saisi kutsua — kun ei tohtorinnaa enää ole. (Pyyhkii kyyneliään. Menee kaapille, tekee suuren voileivän ja alkaa syödä.)

MIINA tulee, puhuttelee pihamaalla kissaa, pysähtyy ovessa katselemaan ympärilleen. Manta häärää selin kahvipannuineen lieden ääressä, tuon tuostakin haukaten voileipää.

Päivää.

MANTA

Siunatkoon! Miinakos se on. Aina Miina tulee kuin varas.

MIINA

Vai varas! Mitä minä olen Koivulasta vienyt? Vai varas… Manta näkyy luulevan, että vielä eletään pakana-aikaa ja saadaan kutsua ihmisiä varkaiksi. Vai varas…

MANTA yrittäen keskeyttää.

Minä olen sanonut: »niinkuin varas»… minä…

MIINA

… mutta kyllä minä tiedän mitä siihen vastaan.

MANTA

Miina tietää, että kun sitä on vilkasluontoinen, niin pelästyy, kun tulla tupsahdetaan ovesta…

MIINA

Tahtookos Manta kuulla mitä minä siihen vastaan, kun minua sanotaan varkaaksi? Minä sanon — Huhtikuun-Manta!

MANTA hetken äänettömyyden perästä.

Miina sanoo sen vielä kerran.

MIINA

Mikäs on ettei Miina sanoisi…

MANTA

No sanoo…!

MUNA

Niin, minkä sanoo…!

MANTA

No sen huhtik… ei minkään. (Lyhyt äänettömyys, jonka aikana Miina juo kauhalla saavista.) Miina saisi hävetä. Kuinka monet kahvikupit Miina on Koivulassa juonut ja tulee haukkumaan…

MIINA kauha kädessä.

Mitenkäs minä? Itsehän Manta sanoi varkaaksi! Silloin minäkin sanoin…

MANTA

Miina uskaltaakin vielä kerran…

MIINA

Huhtikuun-Manta!

MANTA

Minä haastan sen käräjiin joka minua tulee haukkumaan…

MIINA

Mitäs haukkumista se on! Koko pitäjä puhuu Huhtikuun-Mantasta… Sieltäkin Alitalosta käskettiin kysymään Huhtikuun-Mantalta, että eikö se ehtisi jo sunnuntai-iltana tulla valmistamaan niitä häitä.

MANTA

Vai Huhtikuun-Mantalta! Mutta jos Huhtikuun-Manta lähettääkin takaisin ne terveiset, että saavat valmistaa häänsä itse. Huhtikuun-Mantaksi ei saa sanoa kuin tohtorinna, eikä kukaan, kun ei tohtorinnaa ole. Eikä sitä ole! (Itkee.)

MIINA

Mitäs… mitäs… mitäs ihmettä se Manta nyt?

MANTA

Sitä vain sitä ajan henkeä…

MIINA

Onkos tohtorinna kipeä sitten?

MANTA

Mikäs sen olisi, terveen, pulskan ihmisen…

MIINA äkkiä.

Onkos ne sitten tosia mitä ihmiset puhuvat, että…

MANTA

Tosia, tosia. Itse kannoin hattuaskin ja korean kirjavan saalin rattaille, kun tänään läksi.

MIINA

Mihin läksi?

MANTA

No sinne Ruotsinmaalle eli minne ne lähtevät että laki päästäisi eroon.
Vaikka taitaa sitä päästä toisellakin tavalla.

MIINA

Voi voi kuitenkin. Vai on ne sitten olleet tosia. Ilmankos ne on puhuneet tohtorinnan olleen niin itkettyneen, kun ovat käyneet tohtorin puheilla…

MANTA

Tietäähän sen…

MIINA

Ja ilmankos se tohtori toissa viikolla veti ihan terveen hampaan yhdeltä mieheltä siellä kylässä ja jätti kipeän suuhun.

MANTA

Ja niin onnellinen pariskunta kuin nekin olivat! Ja isoja lapsia.

MIINA

Eikö ne ole olleet yhtä kauan naimisissa kuin Matti ja Manta?

MANTA epäluuloisesti.

Mitä Miina sillä tarkoittaa?

MIINA

Mitäs minä! Niinhän niiden lapset on maailmalla niinkuin Matin ja
Mantankin poika.

MANTA

Antaa olla vain maailmalla. Ei ne kehenkään kuulu Matin ja Mantan enempää kuin tohtorin ja tohtorinnankaan lapset.

MIINA

Ei kuulukaan, ei kuulukaan.

MANTA

Avioero on toinen asia ja toinen on lapset. Ja mitäs siitä sitten, kun ei ole sovintoa, niin ei ole.

MIINA

Niin aina, niin aina. (Lyhyt äänettömyys. Manta on saanut kahvin valmiiksi ja alkaa kaataa sitä.) Ja jos vielä sattuu epäsopua niin ettei se oma mies enää olekaan niin rakas kuin ensimmäisinä aikoina…

MANTA kuohahtaen.

Tarkoittaako Miina, että tohtorille ja tohtorinnalle olisi tullut kuudennen käskyn asiat? Ei! Sitä ei kukaan saa tulla sanomaan. Tohtorinna istui kuin keisarinna tohtorin herrakutsuissa, mutta hän ei katsonutkaan kehenkään. Mahdan minä sen tietää, joka olen palvellut tohtorinnan mammalla ja papalla ja nähnyt tämän tohtorinnan lapsesta asti. (Äänettömyys. Hörppivät kahvia.) Ei mitään kuudennen käskyn asiaa — ei sinnepäinkään. Tohtori rupesi vain hermostuttamaan tohtorinnaa ja sitten tohtorinnakin tohtoria ja mitä siitä iankaikkisesta riitelemisestä sitten…

MIINA

Niin aina, niin aina.

Äänettömyys.

MIINA

Yhtäkaikki tätä nykyaikaa!

MANTA

Mikäs tässä nykyajassa sitten on vikana?

MIINA

No mitäs se muuta on kuin pelsepuupia sekin avioero.

Lyhyt äänettömyys. Manta on kuohuissaan, mutta hillitsee itseään.

MANTA

Miina ei ole naimisissa!

MIINA

Manta oli rikas!

MANTA

Siitäpä sitä sitten kaikennäköiset tulivat rikkauden takia eikä hienotunteisuudesta.

Äänettömyys.

MIINA mielistellen.

Taisipa Mantalla käydä paljon kosijoita?

MANTA

Ei niistä puutetta ollut. Mutta ruustinna aina tahtoi jäämään ja tämä tohtorinna kiersi pienet kätensä kaulaan ja liverteli että »Huhtikuun-Manta! Huhtikuun-Manta!» ja rovasti sanoi, että mitäpä siitä muuta tulee kuin rumsteeraus — rovasti oli aina niin leikillinen.

MIINA

Mattipa tuli!

MANTA yleenkatseellisesti, kuohahtaen.

Niin, Matti! Olisi saanut olla tulematta.

MIINA

Mitäs Manta nyt? Mattihan on mainittava työmies, tekee kahden miehen tingin eikä pane viinaa suuhunsa, ei…

MANTA kivahtaen.

Mutta tupakkaa!

MIINA

Tupakkaa…

MANTA

Tupakkaa sekä suuhunsa että sieraimiinsa! Aina on mälli tuossa muurinkorvalla, aina paikat sekaisin. Siisti huone miten puhtaaksi tahansa, aina on kimpsua siellä ja kimpsua täällä, sylkilätäkkö siellä, hikinen sukka tai saapas täällä, vyöhihna siellä, housut täällä. Jo siihen kyllästyy, jos on vähänkin hienotunteisuutta.

MIINA salatulla ilolla.

Vai on se Matti sellainen. Ja kylällä kun luullaan, että se on oikein miesten parhaita.

MANTA

Johan nyt. Jahka se tulee kotiin työstään, niin kyllä ovat paikat sekaisin. Ehkä se oli niin hyväluontoinenkaan kuin luullaan. Kiusaa osaa tehdä oikein aika lailla. Huhtikuussakin kun ollaan, niin se on oikea piinan paikka. Jollei se joka päivä puhu huhtikuusta, niin on ihme ja kumma. Vaikka Aprilli-kuu on paljon hienotunteisempaa…

Äänettömyys.

MIINA

Ilmankos se Pilliskuru aina sanoo, että käskee sen Mantan asua sen
Matin kanssa.

MANTA jännittyneenä.

Vai sanoo Pilliskuru? Oikeinko totta?

MIINA

No, vaikka valalle vietäisiin. Niin se sanoo. Onhan se kai käynyt täällä monta kertaa?

MANTA teeskennellen välinpitämätöntä.

Se poikkeaa täällä ohi kulkiessaan. Pyytää aina keittämään maksun edestä kahvia, vaikka en minä häneltä ikinä mitään ole ottanut. Joskus on juottanut tuossa karjaansa. Kun tämä on niin hyvä tämä meidän kaivo.

Äänettömyys.

MIINA

Se Pilliskuru se sitten vasta kehuu Mantaa. Ei sille tahdo kelvata kenenkään muun kahvitkaan, kun se Koivulasta tulee.

MANTA hämillään ja hyvillään.

Kun nyt pappilassa on ollut kaksikymmentä vuotta, niin toki sitä täytyy osata kahvia keittää…

Molemmat nauravat. Äänettömyys.

MIINA

Pilliskurun silmissä Manta on kaikkein kaunein vaimoihminen mitä vain on…

MANTA naureskellen, hämillään.

Nyt Miina panee omiaan…

MIINA

Ei maar panekaan. Kuuli moni muukin, kun se puhui… (Katsoo ikkunaan.)
Mutta hyvät ihmiset, tuossahan se Pilliskuru onkin…

MANTA kiihtyneenä, punehtuen.

Missä…? Näkyy olevan! Se on menossa markkinoille ostamaan lehmiä.
Tulee kai pyytämään kahvia.

Siistivät molemmat nopeasti huonetta. Manta
silittää hiuksensa pienen peilin edessä.

MIINA

Parahiksi tulee.

MANTA

Eikö liene jo jäähtynyt?

MIINA

Äkkiähän sen kiehauttaa.

Manta on juossut ja häärännyt.
Miina askartelee lieden ääressä.

MANTA

Kuinka lienee sen lypsyn laita…?

MIINA

Kyllä minä käyn lypsämässä, jos Manta vain…

Pilliskuru astuu sisään, pussi vehnäistä kädessä.

PILLISKURU

Iltaa.

MIINA

Iltaa, iltaa.

MANTA

Iltaa. Matkoillako taas ollaan?

PILLISKURU

Niinhän sitä. (Ojentaa Mantalle pussin.) Tässä olisi sitten sitä leipuri Sahranohvin parasta… Ja jos voisin saada niinkuin kahvia…

MIINA hihittää.

Tämä on runsaskätinen tämä Manta niinkuin ruustinna — ei se maksua!

MANTA

Mihinkäpäin ollaan menossa?

PILLISKURU

Markkinoillehan minä. (Lyhyt vihellys.) Saisikohan tuo hevonen jäädä tähän — pistäytyisin tuolla torpassa katsomassa yhtä sonnia.

MIINA

Pilliskuru menee vain katsomaan sonnia… Kyllä…

MANTA

Onhan siinä uusi aita, pysyy kai se siinä… Katsookos Miina tuota kahvia — täytyy käydä ottamassa kermaa.

MIINA

Kyllä minä katson…

PILLISKURU

Tuotan minä nyt vaivaa.

Manta lähtee. Äänettömyys. Pilliskuru viheltelee ja sytyttää savukkeen.

MIINA kuiskaten, varovasti.

Täällä taitaa tulla avioerot.

PILLISKURU

Niitä te ennenkin olette hokenut.

MIINA

Ei niitä koskaan ole puuhattu näin tosissa.

PILLISKURU leikillä

Tekee mielenne Mattia.

MIINA suuttuvinaan.

Että viitsittekin, iso mies! Mutta tohtori ja tohtorinna kauppalassa ovat eronneet.

PILLISKURU

Niin ovat, niin ovat.

MIINA

No, muut perässä, muut perässä — eikös Pilliskuru nyt ymmärrä!

PILLISKURU

Ymmärtää. (Päästää pitkän vihellyksen. Hetken perästä.) Onkohan tällä
Mantalla vielä jäljellä niitä pappilanaikaisia säästöjä?

MIINA

Etteivät vain liene kasvaneet! Ei tämä Matti niitä ole ottanut. Kyllä semmoinen työmies elää ja elättää muijansakin. Eikähän niillä ole ollut kuin se yksi ainoa lapsikaan. Ja se on jo itse ansainnut leipänsä aikoja. Rikashan Manta on.

PILLISKURU

Aijai mikä te olette — tekee mielenne Mattia!

MIINA

Että viitsittekin!

MANTA tulee, täysi kerma-astia kädessä.

Menisiköhän Miina lypsämään lehmän, kun pitäisi tarjota tälle vieraalle kahvia.

MIINA

Tämä onkin valmista. Toki minä Mansikin lypsän. Olenhan minä ennenkin sen lypsänyt. Kun vain saan ottaa Mantan esiliinan…

MANTA

Se on tuolla naulassa.

MIINA

Mansikki on niin viisas lehmä, ettei se potki, kun tuntee Mantan esiliinan.

Manta antaa Miinalle läkkiämpärin, Miina luo lähtiessään merkitsevän silmäyksen karjanostajaan, joka tupakoi penkillä ikkunan alla, ja Mantaan, joka selin häneen jää hääräämään kahvipannun ääreen. Äänettömyys.

PILLISKURU

Mitäs tänne Koivulaan oikein kuuluu?

MANTA

Mitäs tänne sitten.

Äänettömyys.

Manta astelee kevyesti pöydän ja lieden väliä, järjestäen kahvia pöydälle.

PILLISKURU

Manta se aina vain nuortuu. On sillä Matilla päivät.

MANTA ujostellen.

Narraatte!

Äänettömyys.

PILLISKURU ihaillen.

Niinkuin nuori tyttö!

MANTA

Vaikea tässä on pysyä nuorena.

PILLISKURU ottaen taskustaan karamellia.

Eikös saisi luvan olla.

MANTA

Ei pidä lahjoitella pois morsiamen tuomisia.

PILLISKURU

Kuka minun morsiamistani on päässyt puhumaan? Tässä on tällainen kaunis kuvakin. Lintu. Mikähän lintu se voi olla? Olisikohan tuo joutsen?

MANTA ottaen karamellin hänen ojennetusta kädestään, ujostellen.

Eikö Pilliskuru nyt tunne kyyhkystä! Pappilassa ennen vanhaan oli paljon kyyhkysiä.

PILLISKURU katselee ihaillen Mantaa.

Vai kyyhkynen…

MANTA

Tohtorinna aina ruokki niitä herneillä. Ja kyllä ne söivätkin.

Pilliskuru yrittää ottaa Mantaa vyötäisistä. Manta väistyy ujostellen. Äänettömyys. Jos Pilliskurun esittäjä sattuu olemaan laulaja, voi hän tässä esittää jonkun tunteellisen laulun, jota Manta liikutuksella kuuntelee.

Laulun loputtua tuo Manta kahvipannun pöytään.

MANTA

Tehkää hyvin ja tulkaa ottamaan.

PILLISKURU

Kiitoksia vain.

Manta kaataa hymyillen ja onnellisena kahvia. Pilliskuru siirtyy pöydän ääreen, etumaiselle penkille, istuu selin yleisöön. Manta pöydän päässä. Keskustelu on tuttavallista ja peitetyn mielistelevää.

PILLISKURU

Onkohan siinä perää, että tohtorinna ja tohtori olisivat eronneet?

MANTA

Mitäs sellaisesta elämästä sitten, kun ei ole rakkautta eikä hienotunteisuutta.

PILLISKURU

Niin aina, niin aina.

Äänettömyys.

MANTA

Tohtori rupesi hermostuttamaan tohtorinnaa ja sitten tohtorinnakin tohtoria. Ajan henki on sellainen. Mitäs siitä sitten tuli kuin riitaa. Ja…

PILLISKURU

Erot.

Äänettömyys. Molemmat hörppivät kahvia.

PILLISKURU

Sellaista kahvia kuin Manta ei kukaan keitä.

Äänettömyys. Manta kainostelee ja naureskelee.

MANTA

Mitäs Pilliskuru sanoisi, jos… jos… minäkin menisin niinkuin ajan henkeen ja ottaisin eron Matista?

PILLISKURU

Mitäs minä sitten. Johan te nyt kaksikymmentä vuotta olette eläneetkin yhdessä.

MANTA

Kyllä siinä on ollutkin kärsimistä niin ettei kukaan usko.

PILLISKURU kaataa keskustelun aikana itselleen kahvia niin kauan kuin pannusta riittää.

Kyllä minä uskon.

(Äänettömyys. Juovat kahvia.)

Missäs se Matti nyt viipyykään?

MANTA

Missäs muussa kuin työssä. Johan se nyt menisi kyläilemään! Kaksi tinkiä tekee päivässä, kun sille päälle tulee. Johan nyt kylään. Tässä se on alituiseen jaloissa, kun ei satu työhön. Ja sitä siivoa mitä se täällä pitää. Niin että ajatteleekos Pilliskuru, että voisi erota niinkuin tohtorinna ja tohtori?

PILLISKURU

Ajattelenhan minä, että mitä ihminen syyttä suotta kärsimään rupeaa.
Mikäs Mantan on ollessa tässä yksin — eikös tämä Koivula ole Mantan?

MANTA

On kyllä. Ei Koivulan seinissä ole Matin toimittamia hirsiä kynnenkään vertaa.

Merkitsevä äänettömyys.

PILLISKURU

Ja siksi toiseksi, jos Manta toverinkin tahtoo ottaa, niin kyllä niitä…

Äänettömyys.

MANTA

Mutta pitääköhän talonpoikaistenkin ihmisten mennä sinne ulkomaille…?

PILLISKURU

Eikö mitä. Pitää vain käydä papin luona kolme kertaa nuhdeltavana riitaisen elämän takia…

Lyhyt äänettömyys.

MANTA

Mutta Mattia ei saa pappilaan.

PILLISKURU

On meneminen, kun laki määrää.

MANTA

Pilliskuru ei tunne Mattia. Hän sanoo oikopäätä papille, että on eletty hyvin eikä riitaa ole ollut minkäänlaista.

PILLISKURU

Onkos Matti sitten niin kova valehtelemaan?

MANTA

Ei se suorastaan valehtelekaan. Mitäs siitä, jos minä koettaisinkin riitaa, kun ei Mattia saa suuttumaan!

Äänettömyys. Pilliskuru nousee pöydästä.

PILLISKURU

Minulla on hyvä tuttu, asioitsija kauppalassa. Kyllä hän saa suuttumaan ja sopimaan sen mukaan kuin tarvitaan. Hän on sitten niitä miesten parhaita. Eikä ota vaivanpalkkaa paljon mitään. Jos Manta tahtoo, niin minä puhun hänelle.

MANTA nousee hänkin. Ujostellen ja mielistellen.

Jos Pilliskuru puhuisi. (Vakavana.) Olisihan se mukavaa, jos kerrankin saisi tämän asian selväksi.

PILLISKURU

Minä voin ajaa kauppalaan vaikka oikopäätä. Ykskaks se sen asian ajaa, se lakimies.

MANTA

Enhän minä nyt sellaista vaivaa…

PILLISKURU

Tunnissa minä taas olen täällä. Tämä on juoksija tämä minun hevoseni.
Manta ei ole tainnut nähdäkään. (Siirtyvät ikkunaan. Äänettömyys.)
Täytyy vain hankkia uudet rattaat ja silat. (Katsoo Mantaan
merkitsevästi.)

MANTA

Onpa se korea hevonen! Mikäs sen on nimi?

PILLISKURU

Pikku. Se on oikein niitä sulhashevosia.

Nauravat ja siirtyvät, kaiken aikaa puhellen, ulos katsomaan hevosta. Hetkisen näyttämö tyhjänä. Matin raskaat askeleet kuuluvat ja Mantan mies astuu sisään. Hän laskee työkalut käsistään, riisuu takkinsa ja saappaansa, panee mällin uuninkorvalle ja tarkastaa kahvipannua. Huomattuaan sen tyhjäksi menee hän kaapille, ottaa pöytään puurovadin, kalakupin ja leipää sekä rupeaa nälkäisenä syömään. Manta on avannut oven, heiluttaa kuistilla kättä poislähtevälle Pilliskurulle ja tulee sitten hymyillen sisään. Nähdessään Matin syövän kivahtaa hän kiukkuun.

MANTA ensi työkseen juosten kaapille ja lyöden kiinni sen oven, jonka
Matti on jättänyt auki.

Kenenkä luvalla sinä minun kaapillani kolistelet? Eikö jokikinen eineen hiven ole minun käsilläni ansaittu? Eikö mökki ole minun, eikö penkki ja pöytä olleet minun ennenkuin sinua olikaan? Kenenkä luvalla sinä täällä liikut ja olet ja makaat ja syöt — oletko koskaan sitä ajatellut. No, etkö saa suutasi auki!

Matti pistää täyden lusikan puuroa suuhunsa.

MANTA

Niin, syödäksesi! Mutta sano, oletko ajatellut mikä sinä täällä olet?
Mitäs sinä! Järki lyhyt kuin jäniksen häntä!

Menee suuttuneena toiseen päähän pöytää ja
alkaa kasata kahvikuppeja kokoon. Matti syö.

MANTA

Vai et sinä ole tietääksesi! Taidat uskoa että sade ropisee kattoon — vai?

MATTI pienen äänettömyyden jälkeen.

Huhtikuun sade.

MANTA

Vai huhtikuun sade! Mutta tämä ei olekaan mitään aprillipuhetta. Tiedätkös sinä mikä on avioero ja ajan henki? Tohtori ja tohtorinnakin ovat eronneet. Ala sinäkin vain koota sukkiasi ja saappaitasi ja suolivöitäsi ja tupakkamällejäsi ja hae toinen kortteeripaikka. Vai huhtikuun sade! Tiedätkös sinä että minulla jo on lakimies kauppalassa. Eikä muuta kuin kolme kertaa papin luo nuhdeltavaksi…

Lyhyt äänettömyys.

MATTI

Mistä?

MANTA

Vai mistä? Huhtikuun sateesta! Riitaisesta elämästä…

Lyhyt äänettömyys.

MATTI

Mitä riitaa meillä on ollut?

MANTA

Enkö minä arvannut! Vai ei meillä ole ollut riitaista elämää? Kaksikymmentä vuotta sitä jo on kestänytkin. Kaksikymmentä vuotta sinä täällä olet pannut paikkoja sekaisin etkä ole ottanut oppia, vaikka minä olen torunut. Kuinka monta kertaa minä olen sinua lyönytkin, mutta ei vain! Olisin laittanut kauniit paperit seiniin niinkuin tähän maailmanaikaan on tapana, mutta laita nyt, kun talossa on mies, joka ei hellitä piippua hampaistaan. Katso tuotakin tohtorinnan enkeliä — muistatkos mimmoinen se oli silloin kun tohtorinna toi sen ulkomailta? Sininen ja punainen ja valkoinen. Ja eikös nyt olekin musta ja harmaa. Mutta tästä pitää tulla avioero ja rumsteeraus ja hae toinen kortteeripaikka.

Miina tulee, Mantan esiliina kädessä. Seuraavan keskustelun aikana asettuu Matti selälleen penkille ja nukkuu vähitellen.

MIINA makeana.

Minä laitoin maidon jo paikoilleen — eikös Manta sitä tarkoittanut?

MANTA

Kiitoksia vain paljon.

MIINA

Ja juotin jo lehmänkin, niinkuin Manta on neuvonut. Eikä se puskenut eikä potkinut, kun oli Mantan esiliina.

Äänettömyys.

MANTA

Saiko kissa maitoa?

MIINA

Koko kupillisen se söi.

MANTA

Kiitoksia vain. Miina sanoo sitten niistä häistä niinkuin minä käskin.

MIINA

Että saavat valmistaa häänsä itse? Alitalon emäntä lähettää minut oikopäätä takaisin. Se on sellainen. Mitenkäs ne itse…!

MANTA

Miina menee nyt vain. Kun Huhtikuun-Manta on sanonut, niin hän on sanonut! Huhtikuun-Manta on sellainen.

MIINA

Saanhan minä mennä, mutta kyllä emäntä lähettää minut takaisin. Kyllä minä sen tunnen. Manta saakin uskoa, että tänä iltana minä vielä olen täällä.

MANTA

Jaa, ei se siitä parane. Miina ei nyt viivyttele, vaan lähtee viemään niitä terveisiä. Ne on Huhtikuun-Mantan terveiset.

Manta työntää Miinan ulos ovesta ja sulkee sen. Kuulee samassa Matin kuorsauksen. Jonkun aikaa hän tuskitellen silmäilee ympäri huonetta, missä Matin tavaroita on huiskin haiskin.

MANTA

Jaa-ah, jaa-ah. Olet tänään taitanut tehdä kymmenen miehen tingin, senkin jäärä! Kuuletko! (Äänettömyys. Manta puhuu askarrellessaan.) Muistatko sinä mimmoista se oli alunpitäen tämä meidän yhteenmenomme? Tulitkos sinä puhemiehen kanssa niinkuin muut sulhaset ja toitko silkin ja kihlat? Ja mimmoinen se oli se sormus jonka minulle annoit? Seinäkaapissasi olit säilyttänyt vuosia, tupakanlehtien joukossa. »Tässä olisi sitten!» Se oli niinkuin kiulun vanne ja mitä lienee ollut ainettakaan.

MATTI unisena.

Puhdasta hopeaa se oli.

MANTA

Vai puhdasta hopeaa! Taisit antaa myöskin kellon ja vitjat! Pappilasta ne annettiin — sinä ojensit minulle tulitikkupuntin, sellaisen pahalta tulevan tulitikkupuntin, jommoisia ei laki ja oikeuskaan enää salli tähän maailmanaikaan. Sillä lailla sinä alunpitäen olet minua kohdellut. Mutta nyt on ajan henki toinen!

Matti nousee istualleen.

MATTI

Sinäpä panit kätesi kaulaani pappilan talkoissa, kun lamppu sammui.

MANTA

Minä — sinun kaulaasi pappilan talkoissa, kun lamppu sammui? Hullu sinä olet! Enkös minä ehkä hämmentynyt, kun sinä seuraavana päivänä tulit kyökkiin? Muistan kuin eilisen päivän: olin pesemässä pataa ja sinä otit käteni ja kihnasit sitä minun omaan esiliinaani ja pistit sitten tuon vanteen pisimpään sormeeni eikä ensinkään siihen, missä sitä pidetään. Sillä lailla sinä, Matti parka, alunpitäen olet minua kohdellut.

MATTI hitaasti ja painavasti.

Talkooiltana tulit sinä minun polvelleni, kun tanssiessa lamppu sammui, ja otit minua kaulasta ja sanoit, että tykkäät minusta.

MANTA

Minä sinusta! En minä nyt vielä koskaan ole ollut niin miehen puutteessa, että… Ei nyt hullumpaa!

MATTI

Sinä mielistyit siihen, että minä olin nuori.

MANTA

Ja mikäs minä sitten olin?

MATTI

Ikäihminen kumminkin.

MANTA hiukan väkinäisesti.

Kysy sinä vielä tänä päivänä ihmisiltä, kumpiko meistä on nuoremman näköinen… Ja usko pois: Koivulassa voi ruveta käymään sulhasiakin, kun sinä vain olet mennyt.

MATTI

Luulevat sinua rikkaaksi.

MANTA vahingoniloisesti.

Aivan niinkuin sinä! Rikkauden tähden sinä minua tahdoit etkä suinkaan hienotunteisuuden vuoksi.

MATTI

Hyvinpä tässä on menty ja mennään vastakin. Huhtikuun perästä tulee toukokuu.

MANTA

Toukokuu — vai niin luulet! (Nauraa.) Luonnollinen toukokuu voi tulla, mutta sydämellistä toukokuuta saat odottaa. Ajan henki on sellainen. Rakkaus on yhtä ainoaa aprillia. Ja sellaisella rakkaudella sinä minut otit.

Äänettömyys.

MATTI

Mitenkäs minä sinut otin? Mikä minä olin sinua ottamaan! Nulikka minä olin ja sinä pappilan paras piika. Ja rikas.

Manta nauraa ja kolistelee lieden ääressä.

MATTI nousten ja yrittäen vuodetta kohti.

Älä nyt enää riehu. Pannaan maata.

MANTA

Sano se vielä kerran, paninko minä käteni sinun kaulaasi pappilan tuvassa talkooiltana!

MATTI

No, panit sinä ja juuri lujaan panitkin. Ja ilman sitä panemista en minä milloinkaan olisi sinua ajatellut.

MANTA

Valehtelet.

Äänettömyys.

MATTI

Mennään maata. (Istuutuu haukotellen sängynlaidalle.)

MANTA

Minä tahdon sinusta eron. Sinä et usko tätä todeksi, on muka ennenkin riidelty. Mutta tämä on vakava paikka. Nyt on rumsteeraus ja toinen kurssi. Ja sinä et enää tätä yötä nuku minun pirtissäni. Että tiedätkin… (Ottaa ämpärin hakeakseen kaivolta vettä. Menee ulos.)

Matti on sängyltä tullut etupenkille ja asettuu siihen nukkumaan. Kun Manta palaa, kuorsaa hän.

MANTA

Vai taas hirren vedossa! (Hyvin kiukkuisena.) Pääsetkö ylös. Vai pitääkö minun mennä hakemaan halkoa.

Matti nousee, hieroo silmiään, selkiää äkkiä unestaan ja alkaa harvinaisella tarmolla kerätä tavaroitaan. Mantan kiukku lauhtuu nopeasti. Katumapää valtaa hänet, ja vaikka hän sanelee: »sillä lailla, sillä lailla. No noin, no noin!» ovat kyyneleet tunkemaisillaan hänen silmiinsä. Kun Matti korjaa mällin muurinkorvalta, tekisi Mantan mieli karata hänen kaulaansa. Matti ei katso häneen, puuhaa vain yksivakaisena. Pilliskuru ja Miina astuvat sisään.

MIINA nopeasti.

Niin se kävi niinkuin minä sanoin, että Alitalon emäntä lähetti… Ja sitten minä unohdin tänne koppani… Iltaa, Matti!

PILLISKURU yhtaikaa Mantan kanssa.

Iltaa.

MANTA on nähdessään Pilliskurun voittanut takaisin mielenmalttinsa ja vastaa hymyillen hänen tervehdykseensä. Miinalle:

Iltaa. Tuoss' on koppa nurkassa ja häät saavat alitalolaiset laittaa itse. Pilliskuru tekee hyvin ja istuu.

MATTI joka ei ole tervehtinyt kumpaakaan tulijaa, Miinalle:

Mahtaakohan sinne Alitaloon päästä yöksi?

MIINA tunnustellen.

Miksei sinne… Kuka sinne…? Että Mattiko itse?

MATTI lyöden lakin päähänsä.

Minä.

MIINA

Jaa Matti?

MANTA hermostuneesti nauraen.

Juuri Matti. Miina voi nyt kertoa kylällä, että Koivulan Matti ja
Koivulan Manta ovat eri leivissä.

MIINA ja PILLISKURU

Eri leivissä.

MANTA

Niin, avioerossa ja ajan hengessä. Ilman riitaa erotaan. Sovinnossa vain ja hienotunteisuudessa.

MIINA

Voi nyt kuitenkin! Voi nyt kuitenkin! Voi nyt kuitenkin!

PILLISKURU

Mitäs siitä nyt haihattelee. Kai nämä ovat katsoneet sen sopivimmaksi.

MIINA vahingoniloisena.

Ovat kai, ovat kai!

Äänettömyys.

MATTI juhlallisena.

Hyvä aviopuoliso tämä Manta on ollut. Osaava ja tekevä. Ei tämä ero minun puoleltani tule. Se on Mantan tahto. Haltuun. (Ojentaa Mantalle kätensä. Lähtee.)

MANTA teeskennellyn reippaasti.

Haltuun, haltuun. Ja muista, että nuhdeltaviksi täytyy vielä yhdessä mennä.

MIINA on voivotellut pitkin matkaa, iloaan peittääkseen:

Voi nyt kuitenkin, voi nyt kuitenkin!

MATTI kääntyen ovessa.

Ehkä Miina tahtoisi auttaa minua kantamaan tavaroita?

MIINA ilon vallassa.

Mielelläni, hyvä Matti. Kyllä se Alitalon emäntä nyt tulee iloiseksi, kun saa Matin vieraakseen. Otetaankos kirstu aitasta? Me kannetaan se kahden kesken. Kyllä minä jaksan. Ja hevosta vielä…! (Katoavat ulos. Miinan ääni kuuluu tuon tuostakin aitalta.)

MANTA kiukkuaan hilliten heidän jälkeensä ja tarttuen Miinan koppaan ikäänkuin se polttaisi.

Koppa, koppa! Kyllä nyt tuli sellainen kiire auttamaan Mattia, ettei omista tavaroista väliä. Koppa, koppa!

MIINA ulkona.

Kas kun unehtui!

Manta on paiskannut kopan ovesta. Palaa huoneeseen, seisoskelee lieden ääressä ja pöydän luona, taistellen ikäväänsä vastaan.

PILLISKURU tupakoiden penkillä ikkunan luona.

Kas nyt kuinka helposti se kävi!

MANTA

Kävihän se.

Äänettömyys. Pilliskuru selailee paksua lompakkoaan.

PILLISKURU

Se minun tuttavani lakimies lupasi ajaa tämän asian ilmaiseksi.
Nuhdeltaviksi vain täytyy mennä.

MANTA

Kuulihan Pilliskuru, että minä jo sanoin sen Matille.

Äänettömyys.

PILLISKURU katsellen ulos ikkunasta.

Saa nähdä vain eikö tuo Miina väkisinkin ota Mattia. Kas kas kuinka se sitä mielistelee.

MANTA kiiruhtaen ikkunaan katsomaan.

Mutta minä en kärsi tuollaista menoa pihamaallani. Minä sen…

PILLISKURU

Mitäs heistä! Antaa olla.

MANTA hilliten itseään ja istuutuen vuoteen laidalle.

Antaa vain. Antaa vain.

Äänettömyys.

PILLISKURU

Taitaa tästä ennättää ilta. Pitää kai lähteä.

Äänettömyys.

PILLISKURU

Mitäs saisi luvan olla kahvista?

MANTA kivahtaen.

Mitäs minä ennen olen ottanut!

PILLISKURU

Kiitoksia vain sitten. Ja hyvää voimista vain.

MANTA ojentaen kätensä.

Hyvästi vain.

Manta karkaa ikkunan ääreen, katselee jännittyneenä ulos ja lyö silloin tällöin ruutuun. Pilliskuru viivyttelee ovella, puoleksi selin huoneeseen.

PILLISKURU hitaasti ja merkitsevästi.

Minä vain sitä, että ehkä täällä tulee Mantan ikävä yksinään, kun on tottunut seuraan. Ja voi pelottaakin näin maantien laidassa.

Äänettömyys.

PILLISKURU hitaasti, hiljaa, merkitsevästi.

Minä vain, että voisin kyllä heittää menoni huomiseksi ja olla seurana, jos niinkuin…

MANTA karaten Pilliskurun eteen.

Vai luulee Pilliskuru, että minä olen mikä kuudennen käskyn ylitsekävijä! Pilliskuru saakin tietää, että jollei Mattia, niin ei ketään. Ja niille uusille rattaille en minä nouse ja niillä uusilla siloilla saa kuljetella ketä vain. Eikä Koivula ole mikään majatalo, että täältä tilataan kahvia kuin hotellista, enkä minä ole Sahranovin »linnun» puutteessa. Minä tavoitan Matin kiinni. Minä riistän hänet sen marakatin kynsistä. Hyvästi vain, Pilliskuru, ja haltuun! (Karkaa ulos.)

PILLISKURU joka pitkin Mantan sanatulvaa on pannut: »kas, kas, kas…»

Kylläpä siinä on muijaa. Olisi tainnut tulla kuumaksi olot täällä Koivulassa. (Panee lakin päähänsä, päästää vihellyksen ja jättää nauraen huoneen.)

Hetkisen näyttämö tyhjänä. Ulkoa kuuluu
Mantan ja Miinan riiteleminen.

MANTA tulee näyttämölle raahustaen sylissään Matin suurta kirstua.

Ei Miina luulekaan, ei Miina luulekaan, että Miina saa tätä Mattia. Sitä ei saa kukaan, kun se on Huhtikuun-Mantan. On hän siksi vilkasluontoinen. (On päästänyt kirstun keskelle lattiaa, istuu sen kannelle ja alkaa pyyhkiä hikeä kasvoiltaan.)

MIINA

Tämä on pilkantekoa Mantan puolelta. Matti on käskenyt minua auttamaan. ja Mantalla ei enää ole mitään sanomista Matin asioissa.

MANTA

Ja Miinallako on?

MIINA käyden kiinni kirstun kantimeen.

Niin onkin. Ja minä en kärsi, että tullaan ja kiskotaan Matin kirstu minun käsistäni…

MANTA

Vaaai niin…

MIINA

Minä vien Mantan oikeuteen.

MANTA

Kuka vie kenen oikeuteen? Kuka on kyttäillyt toisen miestä? (Kivahtaa pystyyn kirstulta, karkaa ulos.)

MIINA

Aijai kun olisi vieraitamiehiä, aijai mitä tämä Manta puhuu! Mutta kyllä minä vielä näytän. (Lähtee nyrkkiä puiden ulos. Nauraa pahasti Mantalle.)

Ulkoa kuuluu vielä hetkisen heidän kiistansa. Sitten työntää
Manta hellästi sisään Matin. Puhuu hänelle hellintä kieltään.
Matti asettuu kankeana ja juhlallisena penkille istumaan.
Manta häärää ympärillä ja taputtelee häntä.

MANTA

Että sinä yhtäkaikki tulit kotiin, oma kulta Matti. Ja kyllä se on ihan niinkuin sinä sanoit, että minä niissä pappilan talkoissa panin käteni sinun kaulaasi ja istuin sinun polvellesi. Ja minä muistan sen niinkuin eilisen päivän. Ja täällä Koivulassahan me asutaan niin kauan kuin eletään. En minä uskalla olla yötäkään ilman sinua. Enkä minä enää koskaan paiskaa sinun mälliäsi muurinkorvalta. Ja enkös minä ole sinun oma Mantasi — saat sanoa Huhtikuun-Mantaksi jos tahdot. Aprilliahan se on ollut koko eropuhe. Mitäs se tohtorinna rupesi puhumaan. Ajan henki — mikä se on? Hui hai! Ja minä uskon senkin, että otit minut hienotunteisuudesta etkä muuten. Ethän sinä puhu erosta enää koskaan. Ethän puhu? Eihän Matti tahdo eroon Mantasta, omasta Huhtikuun Mantastaan? (Asettuu Matin polvelle.) Eihän?

Äänettömyys.

MATTI puhjeten leveään hymyyn

Ei.

Äänettömyys.

MANTA

Ja hyvin eletään niinkuin tähänkin asti.

MATTI

Niinkuin tähänkin asti.

Pieni äänettömyys.

MANTA

Sovussa ja hienotunteisuudessa.

Hämärtyneen yön jälkeen lankeaa aamun ensi rusotus huoneeseen. Lintu alkaa laulaa.

MANTA ihastuksissaan.

Mitäs minä sanoin: että aprillikuuta seuraa toukokuu!

Matti kiikuttaa Mantaa polvellaan.

MATTI

Sydämellinen toukokuu!

MANTA

Sydämellinen toukokuu!

Nauravat molemmat.

Esirippu.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK HUHTIKUUN-MANTA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

- HENKILÖT:

- NÄYTTÄMÖ:

- THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE