Talonhuijari
Date: 2024-10-23T00:00:00+00:00
Keywords: Finnish drama -- 20th century

The Project Gutenberg eBook of Talonhuijari

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Talonhuijari

Author: Maila Talvio

Release date: October 23, 2024 [eBook #74627]

Language: Finnish

Original publication: Porvoo: WSOY, 1913

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK TALONHUIJARI ***

language: Finnish

TALONHUIJARI

Seuranäytelmä

Kirj.

MAILA TALVIO

Porvoossa, Werner Söderström Osakeyhtiö, 1913.

HENKILÖT:

ÄITI, ystävällinen, kivulloinen, jo harmahtava nainen, yllä tumma pumpulipuku ja esiliina.

JULLE, hyvinvoipa ylioppilas, puoleksi maalaisissa, puoleksi kaupunkilaisissa, kesäisen huolettomissa pukimissa, päässä ylioppilaslakki.

SAIMA, kaunis, kalpea tyttö, yllä vaalea, kotitekoinen kesäpuku.

LYYLI, terve, kehittymisiässä ilakoiva tyttönen, vaaleat kesävaatteet käymässä liian lyhyiksi.

LAURA, naapurintyttö, koreileva, vanhahtava kyläkaunotar.

JANNE, Lauran sulhanen, kaunis nuori poika, työvaatteissa.

MATTI, päivettynyt, toimelias nuori maanviljelijä, siistissä puvussa, urheilupaidan kaulus solmittu värillisellä liinalla, korkeat saappaat.

On kesäinen aamupäivä.

Näyttämö esittää arkihuonetta maalla. Oikealla ikkunat, taustalla ovi keittiöön, jonka sisustus näkyy oven avautuessa, vasemmalla astiakaappi ja ovi saliin. Nurkassa oikealla keinutuoli. Kukkakimppuja vedessä pöydillä ja ikkunoilla. Lauantaipäivän epäjärjestys. Näyttämönpuoleisen ikkunan edessä ompelukone, jonka ääressä SAIMA kuumeentapaisesti ompelee heleää kesäpuseroa. Pyöreän pöydän ääressä, joka on keskellä lattiaa, seisoo JANNE vihellellen ja korjailee seinäkelloa. Hetken perästä nousee hän tuolille vasemmalla salin oven vieressä, missä tapetissa näkyy tumma kellonsija ja naula, panemaan kelloa paikoilleen.

LYYLI juoksee sisään keittiöstä, pyyhkien jauhoisia käsiään esiliinaan.

No nyt se on täällä! Saima hooi — etkös sinä kuule, nyt se on täällä.

SAIMA keskeyttäen koneen käynnin.

Kuka?

LYYLI

Talonhuijari tietysti — ketäs me muuta olemme odottaneet kaiken viikkoa. Ja se sanoo tuntevansa sinut ja kysyi oletko kotona.

SAIMA kiihtyneenä.

Minut?

LYYLI

Sinut, sinut! Pois kiireesti laittamaan kahvia.

SAIMA

Mitä se nyt sitten kahvilla tekee! Syyttäköön itseään, kirjoittaa tulevansa maanantaina ja tulee lauantaina.

LYYLI

Äiti käski laittamaan.

SAIMA

Mutta minä en saa tätä valmiiksi jollen ompele.

LYYLI

Jaa, minun täytyy olla leipomassa.

SAIMA

Tiedäthän sinä että minun huomenna täytyy matkustaa.

LYYLI

Tiedäthän sinä, että äiti tulee kipeäksi, jos taas häärää liiaksi ja yksinään nostelee leipälautoja.

JANNE joka heti Lyylin ilmestyessä huoneeseen rakastuneena ja hymyillen puoleksi veitikkamaista, puoleksi avutonta hymyä, hajamielisesti on kuunnellut kellon liikkeitä, hyppää alas tuolilta, kumartaa ja pyyhkii käsiään kylkiään pitkin.

Enkös minä saa keittää sitä kahvia?

LYYLI purskahtaa suureen nauruun.

Sinä!

JANNE

Mikäs konsti se sitten on? Vettä ja kahvijauhoja ja selvikettä. Minä näytän ettette ikinä ole juoneet niin hyvää kahvia.

SAIMA nousee, työ käsissä, malttamattomasti Lyylille:

Lakkaa nyt jo nauramasta, minä keitän sen kahvin.

JANNE

No entä minä!

SAIMA

Korjaa sinä se kello.

JANNE

Eihän se kello ole saanut virkaa Helsingissä, että sillä niin kiire olisi. Mutta sinun, sinun täytyy saada valmiiksi korea puserosi että kelpaat Helsinkiin.

SAIMA

Älä nyt siinä. Tiedäthän sinä miten mieluista minulle on Helsinkiin meno.

LYYLI innoissaan.

Me keitämme yhdessä kahvin, minä ja Janne.

SAIMA

Entä äiti. Lähde paikalla pakariin.

LYYLI

Lähde sinä. En minä nyt, jos saan Jannen auttamaan.

JANNE

Aijaijai, Lyyli! Sinä se olet se tyttöjen tyttö. Kyllä minä sinusta pidän.

LYYLI

Älä sinä ensinkään. Sinulla on morsian. Sinun täytyy pitää hänestä.

JANNE

Eikös sinusta saa?

LYYLI hyvin tuittupäänä, puiden nyrkkiä ja polkien jalkaa maahan.

Yhdestä vain. Minä en siedä miestä, joka on uskoton. Tiedä se.

JANNE

Aijai sitä sisua…

SAIMA

Kyllä teidän kanssanne käskee. Lähde paikalla siitä torumasta äidin luo.

LYYLI

Minä menenkin. Minä en kärsi miestä, joka pettää morsiantaan.

JANNE

Herranen aika!

LYYLI

Niin juuri.

SAIMA

Jollet sinä nyt… Se vieras voi tulla eikä ole kahvileipää.

LYYLI

Se vieras! Vai nyt sille pitäisi olla kahvileivätkin ja äsken se ei tarvinnut kahviakaan. (Merkitsevästi.) Mutta minä tiedänkin mitä tiedän.

SAIMA hätääntyneenä.

Mitä sinä olet tietävinäsi?

LYYLI kuten äsken.

Ilmankos minä näinkin susista unta yöllä.

SAIMA ja JANNE

Susista?!

LYYLI

Susista. Sinut ne veivät.

SAIMA

Itsesi saavat viedä.

JANNE

Ne vievät teidät molemmat. (Tekeytyy sudeksi, nostaa sormet pystykorviksi, rupeaa ulvomaan ja hyökkää tyttöjen päälle.) Huu-uu-uu-uu! (Ajaa takaa Lyyliä, kun Saima on poistunut keittiöön.)

LYYLI paetessaan Jannea koettaa tekeytyä suuttuneeksi.

Mene morsiamesi luo, mitä sinulla on täällä tekemistä. Saisit kiittää onneasi, että joku sinusta huolii. En minä vain Laurana…

JANNE

Huuu-uu!

LYYLI

Minä en enää viitsi, kuuletko. Minun täytyy mennä pakariin.
Talonhuijarille pitää olla kahvileipää…

Janne on ajanut hänet nurkkaan, josta hän ei pääse minnekään.
Jannen saadessa hänet kiinni yrittää hän lyödä Jannea, mutta
molemmat käyvät äkkiä äänettömiksi ja vakaviksi.

JANNE

Sinusta minä pidän.

LYYLI

Hävytön! Laura on sinun morsiamesi.

JANNE

Ei hän minusta välitä.

LYYLI

Se on oikein sinulle. Minä en kärsi tuommoista miestä.

JANNE teeskennellen suuttumusta.

Enkä minä tuommoista tyttöä. Olet niin paha suustasi, ettei sinun kanssasi tule toimeen muut kuin sudet…

LYYLI

Päästä minut menemään.

JANNE

Ei kuule, älä nyt suutu. Tiedäthän sinä että minä haen taloa.

LYYLI ivaten.

Ja mitä sinä talolla?

JANNE

Pidän että helisee, kun saan sinut emännäksi.

LYYLI

Onhan Lauralla talo.

JANNE

Alati Laura ja Laura. Olen kerta kaikkiaan sanonut sinulle, ettei Laura huoli minusta enkä minä Laurasta.

LYYLI äkkiä, ylenpalttisen ilon vallassa.

Jos sinä… pystyisitkin… ottamaan… tämän minun kotitaloni.

JANNE käyden hänen molempiin käsiinsä, vakavana.

Varmasti, sinun kanssasi yhdessä.

ÄITI joka vähän aikaa sitten on tullut keittiöön ja puhellut siellä askartelevan Saiman kanssa, astuu äkkiä huoneeseen keskeyttäen heidät.

Hyvä Janne, auttaisitkos vähän.

LYYLI painelee polttavia poskiaan ja järjestää hiuksiaan, hätääntyneenä.

Niin äiti, minun piti juuri tulla, mutta tuo Janne, tuo ilkeä häijy…

JANNE

Kaikki on minun syytäni. Lyyli kyllä tahtoi lähteä leipomaan…

ÄITI

Talonostaja haluaisi…

LYYLI nopeasti, itsekseen.

Talonhuijari — ai niin!

ÄITI

… nähdä kyläkarttaa. Julle sanoo sen olevan teillä Alasmaassa. Etkös sinä olisi hyvä ja menisi sitä hakemaan, kun tässä sattuu olemaan niin kiire…

LYYLI äkkiä, kiivaasti.

Äiti, taloa ei saa myydä!

ÄITI

Lapsi kulta, mitä sinä nyt!

LYYLI itsepintaisesti ja uppiniskaisesti.

Minä en tahdo.

ÄITI

Sinähän kaiken aikaa olet ollut myynnin puolella.

LYYLI

En enää ole.

ÄITI huoaten.

Tiedäthän sinä miten raskasta se äidille on ollut.

SAIMA keittiöstä.

Älkää nyt hyvät ihmiset taasen ruvetko vatkaamaan yhtä ja samaa. Tämän talonmyynnin takia olemme jo äidin kanssa tarpeeksi kärsineet. Se on nyt kerta kaikkiaan päätetty eikä sille mitään voi.

LYYLI

Mutta minä en ole sitä ymmärtänyt.

ÄITI

Jos Janne sitten olisi hyvä.

JANNE

Heti paikalla.

LYYLI

Et saa mennä.

JANNE

Lyyli kulta, täytyyhän minun, kun ostaja tahtoo nähdä…

LYYLI

Mutta minä en tahdo. Minä en tahdo että talo myydään. Hänelle.

Janne lähtee veitikkamaisesti vihellellen. Lyyli mennä murjottaa ikkunan luo. Äiti on ottanut kahvivehkeitä astiakaapista, mutta hyrähtää äkkiä hiljaa itkemään ja asettuu tuolille pyöreän pöydän ääreen. Kuuluu vain Saiman askaroiminen keittiöstä.

SAIMA tulee, huomaa äidin itkevän, menee Lyylin luo, kuiskaa nuhdellen:

Sinä olet huonosti kasvatettu.

LYYLI tiuskaten takaisin.

Mitä?

SAIMA

Huonosti kasvatettu…

LYYLI

Ja sinä, sinä olet hyvästi kasvatettu, mutta ikävä. Aijai, kun oletkin ikävä! (Huomaa äidin, heltyy paikalla, kiiruhtaa katuvaisena äidin luo.) Äiti, voi äiti, antakaa minulle keppiä. Saima on oikeassa: huonosti kasvatettu… (Hellittelee äitiä.)

SAIMA

Minä en ymmärrä sinua. Koko ajan olet ollut Jullen puolella: talo pitää myydä ja muuttaa kaupunkiin. Minä ja äiti olemme taistelleet vastaan…

LYYLI itkun seasta.

Niin, te olette olleet oikeassa ja minä, kuten aina, väärässä. (Mahtipontisesti.) Mutta nyt minä asetun teidän puolellenne ja ajan ulos koko talonhuijarin. Hän ei saa astua jalallaan sisään…

ÄITI

Ei sinun sovi kutsua häntä talonhuijariksi. Hän on varmaan kunnon mies…

LYYLI

Ja vielä! Saatte nähdä: kyllä hän myy tämänkin talon ja pistää kymmenen tuhatta markkaa taskuunsa että helähtää.

SAIMA

Lakkaa nyt. Lakkaa, lakkaa.

LYYLI kiusoitellen.

Sinä puolustat häntä. Katsokaa, äiti, kuinka Saima puolustaa häntä — ja punastuu.

SAIMA

Sinä olet pahankurisin lapsi maailmassa.

LYYLI

Äiti, katsokaa kuinka hän kääntää pois kasvonsa…

ÄITI

Hyvä lapsi, tuleekohan sinusta koskaan ihmistä.

LYYLI

Ei äiti, ei minusta tule ihmistä. Mutta minä en tahdo, että talo myydään.

ÄITI

Tule nyt äidin kanssa leipomaan.

Ovat jo menossa, mutta Lyyli kääntyy äkkiä ovessa ympäri, juoksee takaisin.

LYYLI

Äiti, olisitte kuullut millä äänellä hän kysyi: »Onko neiti Vartia kotona?» »Minä olen neiti Vartia», vastasin. »Mutta neiti Saima…»

SAIMA yritettyään keskeyttää häntä.

Ja mitä ihmettä se sitten on. Mutta jos tässä talossa tänäpänä todella saadaan lämmintä leipää, niin se on ihme ja kumma…!

ÄITI

Tunnetko sinä edes tätä talonostajaa?

LYYLI

Niin, tunnetko?

SAIMA

Kai minä hiukan tunnen, koska hänkin sanoi tuntevansa… Hän kävi kai opistolla… tai en minä muista…

LYYLI teeskennellen.

Mitä niitä kaikkia muistaisi. (Äiti on jo keittiössä.) Tai ehkä hänellä on parempi muisti.

SAIMA

Pidä nyt kiirettä, sinä ilkeä tyttö. (Työntää Lyyliä menemään.)

LYYLI keittiön ovesta.

Että sinä saisit pitää hauskaa huijarisi kanssa.

SAIMA

Juuri niin, juuri niin.

Lyyli nauraa ja seuraa äitiä keittiöstä pihamaalle. Saima asettuu ompelemaan, katsoo tuon tuostakin levottomasti odotellen ikkunaan. Hetken perästä tulee keittiön tietä Laura.

LAURA

Terve, terve. No teillehän on tullut talonostaja. Missäs se on?

SAIMA

Kävelevät kai Jullen kanssa maita katselemassa.

LAURA

Kukas se on?

SAIMA

Joku… maanviljelijä. En tiedä mistä.

LAURA

Onkohan sillä rahoja?

SAIMA

Sanovat olevan.

LAURA

Olevan! Mutta mitäs se sitten tulee katsomaan näin pieniä paikkoja… No ethän sinä nyt siitä suutu. Korea paikkahan tämä on, mutta pienet maat, eihän siitä mihinkään pääse.

SAIMA

Kyllä ne työntekijänsä elättävät. Ei meillekään tästä muuttoa tulisi, jollei Jullelle olisi sattunut sitä takuuta.

LAURA

Sellaista se on kun herroille takaa, sen minä aina olen sanonut. Enkä minä vain kenellekään takaisi. Mutta olet sinä nyt onnellinen, kun pääset Helsinkiin. Kuule, sitä varten minä oikeastaan tulin, että toimita nyt minullekin paikka, jos satut kuulemaan.

SAIMA

Mitä sinä ajattelet?

LAURA

Mitäs minä sitten. — Helsinkiinhän kaikki tahtovat.

SAIMA

Mutta eihän isäsi tule toimeen ilman sinua.

LAURA

Me myydään koko roska.

SAIMA

Myytte! Ilman pakkoa?

LAURA

Niin, emme me mitään takuita ole maksaneet, kun emme ole taanneetkaan, mutta onhan täällä maalla niin ikävä. Ja eihän maanviljelys kannata.

SAIMA

Mutta etkö sinä mene naimisiin?

LAURA

Jannen kanssa! (Purskahtaa nauruun.) Onhan sillä vähän ulkonäköä, mutta — muuta ei olekaan. Kukas niistä oman kylän pojista. (Nauraa.) Aijai, tuolla ne tulevat pihan poikki. (Molemmat katsovat ikkunasta. Saima kiiruhtaa keittiöön. Laura puhuu ikkunassa.) Voi, voi, sepäs on pulska poika. Jollei se nyt osta teidän taloa niin ehkä se ostaisi meidän. Voi voi, kun panin näin huonot vaatteet. Hyppäänpähän muuttamassa. Voi voi, kuinka olikin pulska poika. (Lähtee juoksujalan.)

Saima palaa keittiöstä, asettuu ompelemaan, mutta tarkkaa kaiken aikaa ääniä, jotka ulkoa tulevat saliin. Äkkiä kuulee hän askelten lähestyvän salin ovea ja alkaa kiihkeästi polkea konetta. Julle avaa oven, tulee häntä kohti. Matti näkyy kauempana.

JULLE

Saima… Saima… olepas nyt hiljaa, niin esittelen sinulle… (Laskee käden hänen olalleen. Saima lakkaa ompelemasta.) Kylläpä sinä nyt olet ahkera. Maanviljelijä Lähteenmäki — sisareni.

Matti tervehtii täynnä iloista odotusta,
Saima hämillään.

MATTI

Pitkistä ajoista. Mitäs kuuluu?

SAIMA

Ei mitään erinomaisia.

JULLE

Ai, te olette tutut? En tietänytkään. Eikös se kartta ole vielä tullut?

SAIMA

Kyllähän sen Jannen jo olisi pitänyt tulla.

JULLE

No, kai hän pian tulee. Ehkä mennään tuonne salin puolelle, siellä on vilpoisempi.

MATTI

Kiitoksia. Täällähän on hyvä.

JULLE

No, kuinka isäntä tahtoo. Minä noudan sitten tupakat tänne. Etkös sinä,
Saima, anna kahvia. (Lähtee salista.)

SAIMA nousee työnsä äärestä.

Heti paikalla.

MATTI

Ehdimmehän me vielä. (Äänettömyys. Matti istuutuu.) Kertokaa nyt mitä teille on kuulunut… näinä vuosina.

SAIMA

Ei mitään. Ei todella kerrassaan mitään.

MATTI

Mutta veljenne kertoo että huomenna matkustatte Helsinkiin.

SAIMA

Olen saanut sieltä paikan.

MATTI

Kauppa-apulaisena?

SAIMA hätäisesti.

Niin. Se on hyvin hyvä paikka.

Äänettömyys.

MATTI

Muistuu vain mieleeni mitä sanoitte kaksi vuotta sitten: ettette mistään hinnasta lähtisi maaseudulta.

SAIMA katkerasti.

Te ostatte kotini, mitä minä täällä teen!

MATTI

Ei ole ensinkään sanottu.

SAIMA loukkaantuneena.

Jollei kelpaa teille, niin jollekin toiselle. Keinottelijoista ei ole puutetta! (Nauraa katkerasti.)

MATTI

Saima! Muistatteko minkä saarnan te piditte minulle kaksi vuotta sitten?

SAIMA

En.

MATTI

Muistatte varsin hyvin.

Äänettömyys.

MATTI

No niin, te saarnasitte mikä on velvollisuuteni maata ja kotitaloani kohtaan. Te kuvasitte maaseudun kauneutta… miten hyljätyksi se jää, kun myymme sen rahasta. Lähteenmäki oli silloin myytävänä. Kun tulin kotiin opistosta, niin en — voinutkaan sitä myydä.

SAIMA toistaa kuin unessa:

Ette voinutkaan sitä myydä.

MATTI

Olen siitä asti pitänyt sitä.

SAIMA

Siitä asti…

MATTI

Tehnyt työtä.

SAIMA

Tehnyt työtä…

MATTI

Niin paljon kuin käsistä voi irti lähteä.

SAIMA

Ettekä enää voisi myydä mistään hinnasta?

MATTI

En. Ja nyt ymmärrätte myöskin miksi en voi ostaa teidän kotitaloanne.

Äänettömyys.

SAIMA

Mutta miksi sitten olette täällä?

MATTI

Minä… minä…

JULLE tulee tupakkavehkeineen salista.

Etkö sinä tarjoakaan kahvia, Saima?

Saima nousee hämillään ja kiiruhtaa keittiöön.

JULLE

Kyllä minä sentään luulen että meidän on paras mennä niitylle miesten luo. Meillä on renki, joka tietää talon asiat paremmin kuin minä. Kas kun antautuu lukuhommiin, niin vieraantuu näistä maalaisaskareista. Mikko oli jo isän aikana ja tietää kaikki.

MATTI

Kiitoksia. Kyllähän minä saan selon jahka kartta tulee.

JULLE

Talo ei tänään suinkaan esiinny edukseen. Kaikki on nurin narin. Me odotimme teitä maanantaina ja ajattelimme ettette enää tulisikaan. Nyt ollaan heinässä ja leivotaan ja huomenna varhain lähtee sisareni… On vähän ikävää että hänen pitää lähteä näin keskellä kesää. Mutta paikka täytetään viidennestätoista päivästä, ja voi kiittää onneaan, kun saa sellaisen paikan.

MATTI keskeyttää hänet hermostuneena.

Tuli vähän jano tuolla kävellessä. Jos olisi vettä…

JULLE

Eikös kaljaa? Meidän äiti tekee hyvää kaljaa. Saima, lähdepäs hakemaan…

MATTI

Ei mitenkään, kyllä minä otan vettä jos on.

SAIMA keittiön ovessa.

Kyllä minä…

MATTI

Ei, ei…

JULLE

No, jos minä nyt menisin. Täytyy ruveta kohtelemaan tuota sisarta kunnioituksella, kun se nyt saa viran. Niin, niin. Tulen sitten aina sinulta vippaamaan, kun joudun rahapulaan. (Nauraa, ottaa posliinituopin Saiman käsistä ja lähtee.)

Äänettömyys.

MATTI jotakin sanoakseen.

Mitä tämä nuori herra lukee yliopistossa?

SAIMA

Äiti tahtoi häntä papiksi ja hän luki jo pari vuotta niitä aineita. Hän lukee nyt tohtoriksi.

Äänettömyys.

MATTI

Minun on pakko pitää kiirettä, vaikka… voi tuntua pahalta, että näin äkkiä sanon, mitä tulen sanomaan.

SAIMA

Vastatkaa minulle vain siihen: jollette aio ostaa kotitaloani, niin minkätähden olette täällä? Ostatteko jollekin toiselle?

MATTI

En. Olen tullut katsomaan — teitä.

SAIMA

Minua?

MATTI

En ole voinut unohtaa teitä.

SAIMA hätääntyen.

Kuulkaa… kuulkaa… veljeni tulee.

MATTI

Sitä ennen: sanokaa minulle… ettekö hiukan tahdo pitää minusta?

SAIMA onnettomana, kuiskaten.

Minähän olen saanut paikan Helsingistä. Ylihuomenna minun pitää olla toimessa.

MATTI

Joku toinen saa mennä teidän sijaanne. Sellaisia on vaikka miten paljon.

SAIMA

Ja kuka ottaa nyt taas tämän kotitalon, kun ette te…?

MATTI hiljaa.

Se on teille rakas?

SAIMA hiljaa, lämpimästi.

On.

LAURA huutaa ulkoa.

Saima hoi, Saimaa! Kanat ovat ryytimaassa.

SAIMA lähtiessään juoksujalkaa.

Niistä on sitten harmia!

Matti katsoo ikkunasta, ulkoa kuuluu melua. Ei heti huomaa Lauraa.

LAURA tulee puettuna koreisiinsa. Seisoa myhäilee vähän aikaa ovessa, kun ei tiedä miten alkaa.

Päivää. (Pari askelta lähemmäksi.) Päivää.

MATTI huomaa, kääntyy.

Päivää.

LAURA kätellessään.

Terveeks. Jos saan esitellä itseni: neiti Laura Sillanpää.

MATTI kuivasti.

Lähteenmäki. Hauska tutustua.

Äänettömyys.

LAURA

Istumaan. Minä olen tuosta naapurista ja melkein niinkuin kotiväkeä.

MATTI

Vai niin, vai niin.

Äänettömyys.

LAURA

Kovin nyt on kaunista.

MATTI

On kyllä. Oikea heinäpouta.

LAURA

Ja kuuma. (Nauraa hihittää.)

MATTI

Kuuma.

Äänettömyys.

LAURA

Minulla olisi kanssa talo.

MATTI kuivasti.

Vai pitää neiti taloa.

LAURA

Isä sitä pitää, vaikka hän on jo vanha ja me möisimme mielellämme sen pois.

MATTI

Mutta minkätähden?

LAURA

Se on niin hankalaa se talonpito.

MATTI

Neiti tarttuisi kiinni oikein miehen kourin.

LAURA

Huonoa se sentään on naiselta.

MATTI

No onhan maailmassa miehiä, jotka auttavat.

LAURA mielistellen.

Onhan niitä. Kun vain saisi sellaisen mukavan. Ja kyllä Sillanpää on korea talo. Ja kymmenen kertaa suurempi kuin tämä. Tämä onkin sellainen linnunpesä, että oikein minä ihmettelin että isäntä, rahallinen mies…

MATTI puoleksi hämmästyneenä, puoleksi suuttuneena.

Mistäs neiti minun rahani tietää?

LAURA mielistellen.

No näkeehän sen päältäkin.

MATTI

Kyllä se on täydellinen erehdys.

LAURA ihastuneena.

Ei sillä väliä ole, oli rahoja taikka ei, kun on noin komea poika.
Kyllä meidän talossa on rahoja. Se on tässä aivan likellä…

MATTI

Mutta…

LAURA

Ikkunasta näkyy vähän kattoja puiden takaa. Isäntä lähtee mukaan, niin minä käyn näyttämään. Karjakin on siinä likellä.

MATTI

Neiti elää täydellisessä erehdyksessä. En minä…

LAURA

Ja jos talon niinkuin että voitokseen heti myydä tahtoo, niin siitä saa suuret voitot. Ja voi palstoittaa, jos tahtoo. Ja metsäkin on sellainen aarnio, ettei siihen ole paljon koskettukaan.

MATTI

Neiti näkee aivan turhaa vaivaa, minä…

LAURA

Eikä meitä ole kuin yksi lapsi. Minä olen ainoa perillinen…

Äänettömyys.

MATTI

No nyt minä ymmärrän. Neiti tarvitsisi miehen.

LAURA yhtenä hymynä.

Niinhän minä niinkuin tarvitsisin.

Janne tulee hiestyneenä sisään, kyläkarttakäärö kainalossa.

JANNE kumartaa.

Anteeksi, vai ei täällä olekaan talonväkeä.

MATTI

Ei ole. Tulevat kai heti. Se on varmaan se kartta.

JANNE

On. Sain juosta talosta taloon, kun olivat kuljettaneet…

MATTI

Kylläpä teillä on ollut vaivaa. Tuhannet kiitokset. (Alkaa levitellä karttaa. Janne valmistuu osoittamaan hänelle paikkoja.)

JANNE

On siellä nyt heinäpouta. Ei kannata panna seipäisiin ensinkään.

LAURA joka sulhasensa tulosta asti vihastuneena on punninnut mitä sanoa, vetää Jannen syrjään ja kuiskaa tiuskaten:

Mene matkaasi täältä.

JANNE

No, no, no.

LAURA

Sinulla ei ole täällä mitään tekemistä.

JANNE

Aina yhtä paljon kuin sinullakin.

LAURA

Minulla on kahdenkeskeistä puhumista tälle herralle.

JANNE

Eiköhän minulla mahtane olla oikeutta olla läsnä…

LAURA

Ei. Mene heti paikalla, senkin vetelys…

JANNE

Hallitse vähän suutasi, morsiameni, taikka suutun minäkin.

LAURA halveksivasti naurahtaen.

Sinun suuttumisiasi!

MATTI joka kartan äärestä huvittuneena on katsellut heidän mutkiinsa:

Onko herrasväki kihloissa?

JANNE

Pitäisihän sitä oltaman.

LAURA

Jaa minä otin tuon, kun sillä on noin niinkuin vähän ulkonäköä ja kun ajattelin että siitä tulisi kalua.

JANNE

Ja minä otin tuon, kun sillä on talo ja mieleni teki päästä maahan kiinni.

LAURA

Mutta ei sillä mitään tee. Kelloja se vain korjailee ja näettekös, isäntä, kuinka. (Viittaa kelloon.) Tuossa sen on työt. (Nauraa.)

JANNE

Kas pahusta, kun on seisahtunut. (Menee kellon luo ja alkaa korjailla.)

LAURA Jannelle ylpeän ivallisena, kädet vyötäisillä:

Jollet sitä ennen ole ymmärtänyt, niin ymmärrä nyt, etten minä koskaan ole todenteolla sinua ajatellut.

JANNE

Ohoh, ohoh…

LAURA

Minä lähdenkin täältä pois kokonaan.

JANNE

Mikäs se oli se lahjakello?

LAURA

Sen saat tuoda kiireen kautta takaisin. Leikillä annoin, että saisit vähän herrastella kirkonmäellä.

JANNE

Siinä on oikein minun nimenikin.

LAURA

Ykskaikki. Mistäs minä tiedän mitä variksenvarpaita kultasepällä ovat panneet.

JANNE

Entä sormus?

LAURA

Tänä päivänä saat tuoda kaikki tyynni takaisin. Minä matkustan tästä hyvin äkkiä kaupunkiin. Saima toimittaa minulle paikan.

JANNE iloissaan.

No ei tämä poika hirteen mene. Se on varma se. (Viheltelee.)

MATTI

Haluaako neiti paikkaa kaupungista?

LAURA

Tämä toimittaa tämä Saima, tämän talon tytär, kun huomenna lähtee
Helsinkiin.

MATTI keksii tuuman.

Minulla olisi siellä tiedossa paikka.

LAURA

Tosiaan? Minkämoinen paikka se olisi?

MATTI

Hyvä.

LAURA

Palveluksessa herrasväessä, vai…?

MATTI

Jossakin kaupassa.

LAURA ihastuneena.

No, sellaisenhan tämä Saimakin saa. Voi voi, jos olisi sokerileipurilla.

MATTI

Jaa, sitä minä en varmaan voi sanoa.

LAURA

Tai muotiliikkeessä.

MATTI

Niin, en tiedä. Olisiko neiti valmis ottamaan vastaan sellaisen?

LAURA

Niin mielelläni. Minä olen jo niin kyllästynyt näihin maalaisiin miehenköntteihin… ja lehmiin… ja kärpäsiin.

MATTI

Voitteko lähteä jo huomenna?

LAURA

Huomennahan se Saimakin lähtee. Ei sillä väliä ole. (Levitellen.) Kyllä tällä tytöllä vaatetta on.

MATTI veitikkamaisuuttaan peitellen.

Rientäkää sitten, hyvä neiti, valmistamaan matkaanne ja jos saan vaivata teitä vähän myöhemmin tänne, niin kuulette tarkemmin.

LAURA hypellen ilosta.

Ajatelkaas nyt sitä onnenpotkausta! Ihankos minä nyt otan tämän todeksi, ettette laske leikkiä?

MATTI

En millään muotoa.

LAURA

Monet tuhannet kiitokset. Minä riennän sitten. (Ilkkuen Jannelle.)
Näetkös sinä nyt: minä pääsen kaupunkiin.

JANNE

Lykkyä matkalle vain, kunnian fröökynä! sanoi mustalainen.

LAURA

Tuo sitten kellot ja sormukset illalla.

JANNE tehden kunniaa kuin sotaväessä.

Ahkeruus on ilomme!

LAURA niiaten.

Hyvästi. Hyvästi.

Lähtee iloissaan. Janne purskahtaa suureen nauruun.
Mattikin hymyilee.

MATTI

No nyt se asia on selvä.

JANNE

Selvä kuin terva. (Purskahtaa uudelleen nauramaan. Äänettömyys.)

MATTI

Vai tekee teidän mieli taloa.

JANNE

Talon tähdennän minä tuon… tuon… riikinkanan otin. Mutta ei sitä sentään talon takia voi sieluansa myydä. Menköön vain kaupunkiin. Siellä se on omansa.

MATTI

Tahtoisitteko suurenkin talon?

JANNE

Mitäs minä suurellakaan. Suoraan sanoen… jokohan minä puhuisin teille koko asian?

MATTI

Puhukaa pois. Olisi hauska kuulla.

JANNE

Mutta minä tulen teidän tuumienne tielle: minä tahtoisin ostaa tämän talon.

MATTI hämmästyneenä.

Ette ensinkään. En minä tätä taloa osta.

JANNE

Pidätte pienenä, arvasinhan minä. Minulla ei ole rahoja. Siinä se.

MATTI

Mutta luottoa. Olette kai tästä likeltä?

JANNE

Tarvitsevat rahaa. Julle herra on tehnyt velkaa. Maksanut takuita…

MATTI

Aijaijaijai.

JANNE

Jos minä nyt puhun kaikki suoraan, niin minulla ja tämän talon tyttärellä on niinkuin… kuinka minä nyt sanoisin… vähän kiintymystä toisiimme.

MATTI kiihtyneenä.

Tämän talon tyttärellä?

JANNE

Niin. Minä olen sitä katsellut koko tämän viime vuoden. Se se vasta on kaunis. Ja siitä se vasta emäntä tulee… Ja kyllä hänkin pitää minusta, vaikkei vielä sitä tunnusta…

MATTI kiihtymystään pidätellen.

Minä uskon, minä uskon. (Kuohahtaen.) Menkää taivaan tähden naimisiin ja asukaa vaikka kymmentä taloa. Minä huomaan että kello on paljon…

JANNE

Mitä ihmettä?

MATTI

Ei mitään ihmettä. Kello on paljon. Aika kuluu. Minulla on kotonakin heinäntekoa… (Ilkeästi.) Onnittelen vain tyttöä, joka saa noin korean pojan…

JANNE suutahtaen.

Katsokaas, kyllä minustakin tulee herran näköinen, kun panen oikeat vaatteet päälleni. Mutta tulin tänne suoraan työstä, kun en saanut olluksi, kun tiesin talonostajan tulevan ja levottomuus kalvoi, että jos vie Lyylin kotitalon.

MATTI

Lyylin?

JANNE

Lyylin, Lyylin. Ai, te luulitte Saimaa… En minä Saimaa. Kyllä te minun puolestani saatte Saiman.

MATTI ilostuen.

Minä ajattelin…

JANNE

Vai niin on asiat. (Purskahtavat nauruun.)

MATTI

Minä toimitan teille rahat, että pääsette taloon kiinni.

JANNE

Ihankos?

MATTI antaa hänelle kätensä.

Ja teidän entinen morsiamenne saa mennä Saiman asemesta Helsinkiin.

JANNE

Hyvät ihmiset sentään!

MATTI

Mutta kuka te nyt oikein olette — tai kaipa me voisimme sinutellakin toisiamme, koska meistä tulee langokset.

JANNE laskettaa iloisesti tulemaan:

Minä olen Janne tuolta naapurista, kuudes yhdeksästä lapsesta. Olen käynyt läpi kansakoulun ja suoritan paraikaa kurssia elämän koulussa. Teen työtä veljeni renkinä ja yhtä toista pientä muuallakin, koska minulla ei ole peukalo keskellä kämmentä. Mutta kukas sinä olet?

MATTI

Lähteenmäen taloa minä pidän, tuolla kymmenen peninkulman takana.

JANNE

No vai. Olenhan minä kuullut. Sinä olet sitten se Lähteenmäen Matti?

MATTI

Sama mies… En ole kahteen vuoteen saanut tätä Saimaa mielestäni ja tulin nyt häntä hakemaan.

JANNE

Hyvän saatkin.

MATTI

Kyllä minä sen tiedän.

JANNE

Ja minä vielä paremman.

MATTI

Mutta nyt saisi talonväki tulla.

JANNE

Minä juoksen katsomaan. (Häviää keittiöön ja sieltä ulos, palaa hetken perästä.) Täällä ne jo tulevat. Ja lämmintä leipää! (Riistää leipäpellin Lyylin käsistä.)

LYYLI keittiössä.

Et saa. Ne ovat talonhuijarille.

JANNE

Otanpas uhalla. Kyllä talonhuijarille silti riittää. Talonhuijari hoi, tule ottamaan osaasi!

LYYLI suuttuneena.

Ole hiljaa!

MATTI

Jaa minäkö? (Menee vastaan. Lyyli, Julle ja äiti tulevat.)

LYYLI

No niin, ei teidän olisi tarvinnut kuulla sitä talonhuijaria. Vaikka sama se; siksi minä teitä olen kutsunut, ja vihainen minä teille olen ollut ja sanonut, ettette saa astua jalallanne huoneeseen.

MATTI

Aijaijaijai!

LYYLI

Niin, siksi että minä en tahdo, että tätä taloa myydään.

JULLE tuo vesilasia

Anteeksi nyt, isäntä, mutta veteen te saatte tyytyä. En ikinä ole ollut niin kömpelö kuin tänään kellarissa.

MATTI loistavana.

Kiitoksia, kiitoksia. (Ottaa lasin, laskee juomatta pöydälle.) Olen täällä tutkinut karttaa. (Menee keittiöön, minne Saima on jäänyt kahvipannua hoitamaan.)

Lyyli ja Janne keskustelevat haarallaan hiljaa. Äiti
panee tuoretta leipää lautaselle ja järjestää pöydän.

JULLE ottaen tuoreen viipaleen ja heittäytyen keinutuoliin nauraa täyttä kurkkua.

Ei minulle nyt vielä ikinä sellaista. Mutta tynnöri oli jotenkuten kallellaan.

ÄITI hiljaa.

Voi, voi, kun tuo vieras nyt menee keittiöön ja joka paikkaan. Eihän meillä muuten ole tällaista epäjärjestystä.

JULLE yhä nauraen.

Ei minulle nyt ikimaailmassa ole tapahtunut, että kaikki kalja olisi vuotanut käsistäni.

ÄITI

Siellä mahtaa olla siivo.

JULLE Täydellinen vedenpaisumus.

ÄITI päivitellen.

Tynnöri oli melkein täysi.

Saima ja Matti tulevat käsi kädessä, Matti toisessa kädessään kantaen kahvipannua, jonka laskee pöydälle.

Yleinen hämmästys.

JULLE

Mitä ihmettä!

MATTI

Vanhaa rakkautta. Häntä minä tulinkin hakemaan enkä taloa.
Sanomalehti-ilmoitus minut tänne opasti.

SAIMA

Niin, äiti, vanhaa rakkautta.

ÄITI liikutuksissaan.

Rakas lapsi, voi, voi… Enkä minä ole mitään tietänyt… Kuinka ihmeellisesti kaikki järjestyy…

LYYLI astuu esiin käsikädessä Jannen kanssa.

Ja me, äiti, me olemme kanssa kihloissa! Onnitelkaa nyt meitäkin. (Karkaa kättelemään kaikkia.) Ja me otamme talon. Se on kaikki talonhuijarin ansiota. Ja hän saa auttaa meitä rahoilla ja neuvoilla — minä sanon nyt vain sinä, koska olet Saiman sulhanen.

MATTI

Hyvä, hyvä, hyvä.

JULLE

Hitto vie miten ovelasti te täällä järjestitte sillaikaa kun minä tein tyhmyyksiä kellarissa. (Nauraa.)

Kaikki ovat istuutuneet kahvipöytään,
paitsi Julle, joka kaataa kahvia.

ÄITI

Mutta mitäs Laura sanoo?

JANNE

Kaikki on järjestyksessä. Hän lähtee Saiman sijasta huomenna Helsinkiin.

MATTI

Siinä saa kaupunki oikein omansa.

LYYLI

Mitä minä sanoin sinulle, Saima, sen tietävän, kun näkee unta susista?

JULLE

Kuka näki unta susista?

LYYLI

Minä. Että sudet söivät Saiman.

JANNE

Ja minä sanoin sen unen tietävän, että sudet vievät teidät molemmat. Ja niin tiesikin.

LYYLI

Niin tiesikin.

JULLE

Helkkarissa, mikä kiire niillä minun sisarillani oli.

MATTI

Tästä alkaakin nyt vähän tavaton talonpito.

JANNE

Tuohon suohon tuolla minä ensinnä isken.

LYYLI

Isä jo aina puhui siitä.

ÄITI

Se on niin hyvä suo.

SAIMA

Täällä voi pitää puolet enemmän karjaa, kun maat saadaan kuntoon.

JULLE

Kas, kas, kas sitä innostusta!

LYYLI karkaa äkkiä Saiman luo, joka on tullut järjestämään pois käsityötään ompelukoneen pöydältä.

Herranen aika, Saima kulta, kun me olemme kihloissa! (Syleilee ja pyörittelee häntä.)

SAIMA ottaa kukan lasista ikkunalta, heittää sen Matille. Matti ottaa vastaan kukan ja kiinnittää sen napinläpeensä.

Kaikki on talonhuijarin ansiota.

MATTI

No, no, no…

JULLE nostaen kahvikuppiaan

Eläköön, eläköön, eläköön!

Kaikki nousevat ja yhtyvät iloiseen eläköön-huutoon.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK TALONHUIJARI ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

- TALONHUIJARI
- HENKILÖT:
- THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE