The Project Gutenberg eBook of Korven kaikuja: Hengellisiä lauluja

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Korven kaikuja: Hengellisiä lauluja

Author: Efraim Jaakkola

Release date: May 2, 2011 [eBook #36019]

Language: Finnish

Credits: Produced by Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK KORVEN KAIKUJA: HENGELLISIÄ LAULUJA ***

Produced by Tapio Riikonen

KORVEN KAIKUJA

Hengellisiä lauluja

Kirj.

EFRAIM JAAKKOLA

Ei Jumalalle kelpaa ihmiseltä muuta kuin ihmisen kelvottomuus.

Turku, G. W. Wilèn ja Kumpp. kirjapaino, 1888.

LAULUJEN LUETTELO:

N:o

68. Ah, kuinka ihmeellisesti 52. Armon lapset ahdistetut 54. Auta, Jesus, uskomahan 38. Ei muuta kuin 27. Ei niin huonoa 36. En paeta voi, Jumala 62. Hartaasti halaa sydämen' 51. Hengelliset matkaajat 37. Henki julkein 55. Herra tässä paikassa 25. Herää, herää, älä makaa 63. Hyvin Herra kaikki teki 20. Hän, Jesus, on alku 24. Itse olet, ihminen 15. Jesus on mun terveyteni 5. Jesus sielun tavara 10. Jesukselle olkoon kiitos 16. Jesuksen kiitos, kunnia 18. Jesuksen kuolo katkera 44. Jo tänään, sielunen 61. Joka luottaa Herraan taivaan 8. Jos nähdä saisin kerran 26. Jos sä Hengen uutisista 2. Jos sä olet minussa 58. Jumala on rakkaus 14. Jumalalle olkoon kiitos 41. Kaikkinaisen kiusauksen 39. Ken Jumalast' ei luovu 53. Kerjäläiset hengelliset 69. Kiitos Herran, joka tuulee 50. Koska loppui kirkkovuos 19. Koska lupaat, armaan' 21. Kristityn vain nimi kyllä 64. Kyllä Herra huolen pitää 48. Käänny, käänny, syntinen 32. Maailman korpea matkustaissa 29. Mailma, sinust' eron ottaa 33. Mieli mull' on kirjoittaa 22. Monet määkiväiset ei 6. Mun rauhani, leponi Jesus on vain 46. Murheella muistan elämääni 59. Mä kaikkeni: sieluni, ruumihini 35. Mä olen suuri syntinen 30. Niin moni taivaan-toivonsa 47. Nyt ihmettä tuhlaajapojasta kuulkaa 42. Oikea uskon elämä 3. Oi, kuin olet suloinen 13. Oi, sä köyhä sielu kurja 28. Onneton on käsi se 4. Pelikaani poveaan 11. Riemuitkaamme suuresti 66. Ruumihini riemuitsee 57. Sanastasi kiitän sua 45. Sanoa tahtoisin 40. Sielu rukoilee 12. Sinä raukka syntinen 17. Sinä olet, Herra Jesus 65. Sitä suloisuutta, oi 49. Sodassa olen ollut 23. Sovinnosta soittaen 43. Surulliset Siionin 1. Tule, Henki taivainen 56. Tänne, Jesus, sanaas pyhää 60. Usko on se kirkko 7. Vaikka kunne kuljen, käännyn 31. Vapaakaupunkihin viiteen 67. Veisatkaamme 34. Voi, kuin nekin vaarass' on 9. Älä usko järkeä

ALKULAUSE.

Tässä lasketaan maailman korpea matkustavan käteen ennen häntä taivaalliseen Kaanaasen päässeen, aivan innollisen matkamiehen, Efraim Jaakkolan, laulamia hengellisiä lauluja, opetukseksi, lohdutukseksi ja kehoitukseksi matkan vaivoissa; sillä

"Laulua hän tarvitsee

Riemuksensa täällä,

Taivaan tietä kulkeissaan

Surun sumusäällä."

Näitä lauluja ovat sanotun hengellisen runoilijavainajan omaiset ja hengenheimolaiset mitä suurimmalla innolla, hartaudella sekä kunnioituksella käyttäneet. Mutta suuremman yleisön käytettäväksi ei niitä ole tähän saakka edes tarjottu muita kuin joku laulunen, painettuna n.s. arkkiveisujen joukkoon. Syynä on ollut se, ett'ei niitä alkuperäisessä muodossaan ole sopinut painaa, ne kun ovat melkein puhdasta Efraim Jaakkolan kotoseudun murretta, ja hänen kotonsa oli Uudellakirkolla, noin puoli peninkulmaa Uudestakaupungista, siis maamme sillä äärellä, missä katkotuinta kieltä puhutaan. Tässä muutamia elämäkerrallisia tietoja hänestä:

Uudenkirkon pitäjän Orivon kylän Jaakkolan isännällä Erik Erikinpojalla ja hänen vaimollaan Maria Erikintyttärellä oli kolme poikaa, Efraim, Erik ja Josef, ja kolme tytärtä, Maria, Adonika ja Annaliisa. Runoilija Efraim Erikinpoika syntyi Toukok. 27 p. 1791. Nuoruudessaan oli hän muun muassa palveluksessa eräällä ruotsalaisella värjärillä Uudessakaupungissa ja oppi siellä Ruotsin kieltä. Pienen ajan oli hän myös ollut merimiehenä, jolloin hän sukunimenään käytti Orre-nimeä. Merimatkallaan hän jäi joksikin aikaa Saksaan asumaan ja oppi siellä Saksan kieltä sekä puutarhan hoitoa. Venäjän kieltä hänen myöskin sanotaan taitaneen. Naimisissa hän oli Johanna Heikintyttären kanssa, joka oli syntynyt Toukok. 10 p. 1790. Heillä ei ollut yhtään lasta. Vuonna 1834 kuoli runoilijan isä ja Jouluk. 8 p. 1848 hänen puolisonsa. Hän itse kuoli Toukok. 29 p. 1857. "Elämäkertani" nimisessä laulussa mainitsee hän viimeiseksi Kolminaisuuden päivän ja lopettaa sen laulunsa kiitoksella kolmeyhteiselle Jumalalle, ja hän myös haudattiin Kolminaisuuden päivänä, 7 p. Kesäkuuta.

Hänen jumalisuutensa oli yleensä tunnettu. Kun hän käveli Uudessakaupungissa puutarhurin sakset kädessään, niin katupojat sanoivat, häntä osoitellen: Tuo on se äijä, joka syntejä leikkaa; — hyvin kuvaava lause hänestä, sillä hän ei juuri syntiä säälinyt. Uskonnollisissa mielipiteissään hän liittyi enemmän Renqvistiläisiin kuin Hedbergiläisiin. Yksinomaan Renqvistiläinen hän ei kuitenkaan ollut; vaan hänestä sopinee paraiten sanoa, että hän oli kasvanut täydeksi mieheksi, Kristuksen täydellisen varren mitan mukaan, mieheksi, jota eivät kaikkinaiset opetuksen tuulet vietelleet ja horjumaan saaneet. Hän oli luonteeltaan vilkas ja ajatuksiltaan vapaa. Hän käytti puheessansa sananlaskuja ja sopivaa leikkiä. Jos yöllä joku runollinen ajatus syntyi hänen päässänsä, joku runonsäe tahi muu sellainen, niin hän nousi ylös sitä heti kirjoittamaan; sillä aamulla ei hän sitä enää olisi muistanut. Hänellä kerrotaan olleen melkoinen kirjavarasto, josta muut läheiset lainaskelivat kirjoja, ja kuolemansa edellä hän teki määräyksen, että kukin lainaaja sai omanansa pitää sen tai ne kirjat, jotka kullakin sattuivat olemaan lainassa hänen kuollessaan. Vanhoina päivinään hän alkoi kunakin päivänä kirjoittaa lauseen tai pari uskonnollisia mietteitään vihkoon, jolle nimeksi hän pani: "Joka päivä jotain", ja kirjoitti siihen vielä elonsa viime aikoinakin, vaikka hän silloin oli melkein sokea. Hän oli ainakin vanhuudessaan ehdottoman raitis eikä myös polttanut tupakkaa. Kahvia hän vihasi eikä maistanutkaan sitä, vaan sanoi sen synnyttävän vesitautia, johon tautiin hän itse kuitenkin kuoli. Jossakin seurassa, jossa kahvia runsaasti juotiin, puhkesi hän kerran sanoihin: "Kahvia juodaan Niin paljon kuin tuodaan, Ja turmellaan ruumis Niiss' vesissä kuumiss'". — Maanviljelyksen ohessa oli hän uuttera ja taitava puutarhan hoitaja. Omaan taloonsa hän perusti suuren puutarhan, ja Uudenkirkon kirkon ympärillä olevat puut ovat hänen istuttamiaan.

Tämän kirjoittaja, kauan asiata ajateltuaan, rohkeni vihdoin ryhtyä vaikeaan mielityöyönsä: kokoomaan noita jo melkein unohduksiin joutuneita Jaakkolan lauluja sekä muodostamaan niitä kirjakielen sääntöjen mukaisiksi. Tässä nyt ovat tuon työn tulokset. Varmaankin on monta ansiokasta laulua jo kokonaan hukkunut; sillä runoilijan kuolemasta asti on aika saanut niitä rauhassa hajoitella, eikä hän itsekään eläissään tainnut niitä pitää tarkasti koossa muualla kuin muistossaan, josta hän niitä sopivissa tilaisuuksissa vilkkaalla nuotilla lauloi ja sai siten ystävänsä niihin mielistymään ja niitä ulkoa muistamaan. Ainoaksi todistukseksi siitä, kuinka Unholaan joutumaisillaan nämät laulut ovat olleet, mainittakoon, että pisin näistä ei ole ollut saatavissa muualta kuin erään miehen muistosta, jossa se on säilynyt niiltä ajoilta, jolloin hän sitä Jaakkolan on laulavan kuullut.

Jaakkolan laulujen ystävät soisivat, että ne painettaisiin aivan siinä muodossa, jossa hän itse on niitä laulanut. Mutta sehän on ihan mahdotonta; sillä muodon täytyy olla sellaisen, että muutkin niitä käsittäisivät ja että ne uusiakin ystäviä saavuttaisivat. Mitä lukua muutoin muodosta onkaan! Muuttukoon se kuinka hyvänsä, jos sisältö ja henki vain muuttumatta ovat; sillä

"Virret muut ne vanhenee;

Karitsaa vain yhä

Uusin virsin kiittelee

Herran Siion pyhä."

Näiden laulujen kokooja rohkenee toivoa, että nämät tässä uudessakin puvussaan saavat hartaita ystäviä. Ainakin se ainoa henkilö, eräs kirjallisella alalla perehtynyt ja tunnettu seurakunnan opettaja, joka nämät tässä muodossa on nähnyt ja arvollisia muistutuksia näihin tehnyt, on näihin hyvin mielistynyt, miten näkyy hänen seuraavasta lausunnostaan, jonka hän on antanut luvan julkaista:

"Jaakkolan laulut ovat mielestäni hyviä. Tuota kallista totuutta, että Jesus Kristus on syntivelkamme maksanut ja että Hänessä on maailma Jumalan kanssa sovitettu, on autuuden perustuksena saarnattava ja opetettava; sillä muuta perustusta ei taida yksikään panna. Sen totuuden vankalla pohjalla näyttää Jaakkolakin olevan. Mutta se autuaallinen totuus ei ole milloinkaan esitettävä kurittavana ja hempeänä evankeliumina, jommoisena ei sitä Uudessa Testamentissäkään ole esitetty, vaan sellaisena pyhänä taivasten valtakunnan evankeliumina, joka vaatii meitä itsiöllisen armon omistamiseen, sydämen työhän ja Jumalassa elettävään elämään. Mutta se elämä on rukouksen-elämää; sillä rukouksessa, niin sanoakseni, tykkii tuon ylimaailmallisen valtakunta-elämän valtasuoni. Jaakkolan lauluissa kuulee tuon valtasuonen tykyttävän — ilmaus, jota tän'aikaisissa hengellisissä lauluissa ja laulukokoelmissa useinkin puuttuu, ne kun kyllä tosin nousevat runollisessa mielikuvituksen rikkaudessa ehkä Jaakkolan lauluja korkeammalle; mutta lausetavan luontevuudessa ja suolon viljelemisessä eivät seuraa suoraan Raamattua likimainkaan niinkuin nämät laulut. — — — Nämät Kaiut ovat siksikin huomiota ansaitsevia, että ne ovat jälkikaikua siitä vakavasta ja todenperäisestä Johanneksen-äänestä, jota muutama vuosikymmen takaperin kaikui kautta korpien ja salojen, vaikuttaen hengellistä herätystä Suomen kansassa. Silloin tuommoinen Johanneksen ääni, huutavaisen ääni, kuului 'korvessa', missä henki-elämän kasvullisuus silloin oli kuoleman ja näivettymisen tilassa. Ääni kuului kautta koko Suomen maan; ja jos monin paikoin korpi ja erämaa nyt iloitsee, niin älköön ilossa unhotettako niitä vakavia ääniä, jotka pasuunan tavalla huusivat ja herättivät 'Herran kansan' sen horrostilasta. Tämä Johanneksen-ääni opetti herättämiänsä rukoilemaan, niinkuin Johanneskin opetti opetuslapsiansa; mutta samalla kuin se painoi ihmisen maahan Herraa kumartain rukoilemaan, samassa opetti se kohoovin silmin katsomaan ylös mäkihin ja osoitti yletyillä käsillä Jumalan Karitsaa, joka kantaa ja pois ottaa maailman synnit. — Tältä kannalta (luulisin) on Jaakkolankin 'Kaikuja' katseltava; ne ovat kasvaneet senaikuisen herätyksen hedelmällisestä maaperästä, onpa niissä todella paljo jo kukkaan puhjennuitakin, vieläpä hengen hedelmiäkin. Niissä kuvastuu hengen elämän elimellistä kehkeymistä (Mark. 4: 26-29) siemenestä alkain hedelmän tuleentumiseen asti. Mutta se elämä on metsäkukan vaatimatonta elämää, joka kehittyy metsän huminassa ryhmyisen hongan juurella Jumalan vapaassa ilmassa. Ei tee metsäkukka terää niin kaunista ja prameaa kuin puutarhan ruusu, mutta tarkastelevalle silmälle kuvastaa se luonnon sopusointua yhtä hyvin kuin keinollisesti viljelty ruusukin, jopa 'linnea', tuo vähäpätöisen näköinen kasvi lemun suloisuudessa voittaa komeat puutarhan kukat. — — Korven kaiku kulkee jylhäin vuorien poikki, tuuheain metsäin läpi, ja vehreäin nurmien yli se kantaa luonnon teeskentelemätöntä sointua; ei se pyri kilpailemaan urkujen ihanain sävelten kanssa, ei pyri se innostamaan hetkeksi juhlailevia ihmisiä häikäisevän valoisissa saleissa — ei, se kaikuu vaan, se kaikuu kautta korven, huomauttaen vaeltajalle, että … kaiku kiirii, herättää, saa kaipaamaan, antaa aavistuksia, panee arvoituksia, rauhoittaa … on ääni, huutavan ääni korvessa.

"Siinä mielestäni on jotenkin lausuttu Jaakkolan laulujen merkitys. Ne ovat todella korven kaikuja, kuulukoon kaiku vielä, kuulukoon moniin sydämiin, kuulukoon todistukseksi, että 'Huutava' on Suomen kansalle huutanut ja vieläkin äänensä kuulua antaa!

"Hyvä olisi, jos niille lauluille sopisi jollakin tavoin nuotin ilmoittaa."

Lopuksi pyydän lausua sulimmat kiitokset niille jalon runoilijavainajan sukulaisille, tuttaville ja naapureille, jotka ovat olleet avullisina näiden laulujen kokoon saamisessa sekä elämäkerrallisia tietoja hänestä antaneet. Vasta mainittua näiden laulujen taitavata tarkastajaa pyydän myös täten sydämellisesti kiittää; sillä ilman häntä olisi näihin muutamia pahojakin virheitä jäänyt.

Lähtekööt siis nyt nämät Korven Kaiut vanhoja ystäviänsä tervehtimään ynnä uusia etsimään, ja tulkoot nämät monelle korpimatkailijalle uskolliseksi toveriksi ja olkoot siten heille Jumalan avulla ijankaikkisesti parhaaksi!

Korven Kaikujen kokooja.

1.

Vaeltakaamme Hengessä!

Gal. 5: 16.

(Sävel: Jolla raitis ruumia on).

Tule, Henki taivainen,

Taivahasta alas!

Sydämeni vaivainen

Lämmitä ja valas!

Tule, lahjain antaja!

Tule, köyhäin isä,

Sielun paras tavara,

Lohdutusta lisää!

Heltehessä virvoitus,

Töissä lepo näytä!

Itkeväisten kirvoitus,

Toivoni Sä täytä!

Sinä pyhin valkeus,

Täytä sydänpohjat,

Uskovaisten odotus,

Anna Hengen lahjat!

Tule, sielun virvoitus,

Lepo nääntyneiden!

Tule, köyhäin rikkaus,

Koto väsyneiden!

Tule, elon uudistus,

Rakkauden tuli!

Tule, sielun puhdistus!

Tule, armon tuuli!

Tule, rauhan antaja,

Itkuss' ilo jalo!

Murheelliset lohduta,

Vaipuneiden valo!

Anna uskon vahvistus,

Autuas loppu anna,

Anna toivon todistus,

Taivaan iloon kanna!

2.

Minun ystäväni on minun,

ja minä olen hänen.

Jos Sä olet minussa,

Niin mä olen Sinussa,

Rakkain Jesus!

En mä muuta halaakkaan,

Kun vain sinuss' olla saan,

Kallis Jesus!

Sinä olet tavarain,

Sinua mä halaan vain,

Herra Jesus!

Sinussa on iloni

Suloisin myös toivoni,

Kaunein Jesus!

Sinä olet turvani,

Sinust' elää uskoni,

Hyvä Jesus!

Sinä olet rakkaus,

Rakkauden perustus,

Hurskas Jesus!

Sinä olet lohdutus,

Sinä olet huvitus,

Vakaa Jesus!

Auta viheliäisiä

Armon kerjäläisiä,

Armias Jesus!

Kirvoit' uskon elämää,

Ett'en Sinusta vain jää,

Puhdas Jesus!

En mä seuraa sinua,

Jos et vedä minua,

Laupeas Jesus!

En myös päästä Sinua,

Jos et siunaa minua. (1 Moos. 33: 26)

Siunaa, Jesus!

Kuoloon asti minua

Maailmasta erota,

Auta, Jesus!

3.

Ei terveet tarvitse

parantajaa, vaan sairaat.

Oi, kuin olet suloinen,

Jesus rakas, armoinen:

Sylissäsi kannat, (Jes. 40: 11)

Suuta vielä annat (Ps. 2: 12)

Häijyn syntisen!

Kyll' on syntisiä, vaan

Kaikki eivät tuntemaan

Pysty rakkauttas,

Suurta sulouttas.

Mist' tuo tulleekaan?

Siitä, että syntinen

Mielessään on entinen

Eikä mielellänsä

Myönnä sydäntänsä

Pesäks syntien.

Hänellä on povessa

Pyhyytt' omatekoista,

Hyväelee tätä

Eikä tule hätä

Hälle turvasta. (Jes. 38: 17)

Joka tuntee sydämen,

Kuinka se on saastainen,

Hän on ahkerana

Avun hakijana,

Kunnes löytää sen.

Tuota kiirein kulkevaa

Jesus vastaan kiiruhtaa,

Sylissänsä kantaa,

Suuta vielä antaa,

Armoin armahtaa.

4.

Herra on meidän Kuninkaamme,

Hän meitä auttaa.

Pelikaani poveaan

Repii rikki - kerrotaan —,

Ruoaks antaa poikasten

Verens oman lämpöisen.

Tähän riennän riemuiten

Vertaamahan Jesuksen.

Jesus rakkaudesta

Avata soi rintansa.

Siitä saan nyt imeä

Jesukseni nimeä;

Siit' ei imeä voi muu

Kuin elävän uskon suu.

Minä olin hädässä

Ryöväritten kädessä,

Ei leviitta, pappikaan

Mua tullut auttamaan;

Tältä Kuninkaalta vain

Hädässäni avun sain. (Luuk. 10: 30-35)

Monet vielä varoittaa:

"Älä huoli kirjoittaa

Juutalaisten Kuningas!" (Joh. 19: 21)

Jotta he sais kunnias;

Mutta minä laulan vaan

Kunniata Kuninkaan.

Vedä, Jesus, minua,

Nähdäkseni sinua

Kuninkaana Siionin

Kaupungissa Saalemin! (Ilm. K. 19: 16)

Siellä ijät' ilosta

Veisaan sulle kiitosta.

Jesus, rakas Josua,

Minua nyt johdata,

Kun ei Mooses huolikkaan…

Ei hän oikein kuollutkaan,

Kosk' ei häntä haudata,

Vaan hän makaa laaksossa. (5 Moos. 34: 6, Juud. 1: 9)

Laakso — se on poveni.

Vielä nyt hän herääpi,

Jos en aina ahkeraan

Syntejä mä kartakkaan.

Pian hän mun tuomitsee,

Kun vain vian huomaitsee.

Käskee kansan kivittää,

Kansasta pois hävittää. —

Surkea on asia,

Uskovaisten seurasta

Sielu pois jos suljetaan,

Herrasta erotetaan!

5.

Minä olen A jo O,

alku ja loppu.

(Sävel: Ole, sielun', iloinen).

(Tahi: Herra, Luoja taivasten).

Jesus sielun tavara,

Ilon aarre avara,

Kaikki kaikissa Hän on,

Lohdutus myös loputon.

Jos ken mailmaa rakastaa,

Tyydytystä ei hän saa:

Kallis veri Jesuksen

Tyydyttääpi parhaiten.

Vihamies jos viekkaasti

Vihaa, vainoo, sortaapi,

Jesus auttaa tuskista,

Synnin, kuolon kahleista.

Sairaus jos saavuttaa,

Tauti tahtoo vaivuttaa,

Jesus, paras lääkäri,

Tehdä taitaa terveeksi.

Joskin köyhyys kauhistaa,

Onnettomuus ahdistaa,

Jesus antaa yltäiset

Ruoan ja muut tarpehet.

Jos maanpakoon joutuisin

Taikka muihin murheihin,

Jesus muistaa murheessa,

Varjoo siipeins suojassa,

Jos mun pilkkaa, häpeää

Täytyy kestää kipeää,

Jesus auttaa kärsimään,

Kantamaan ja kestämään.

Hunaja ja metonen

Ma'un antaa suloisen,

Makeus vain verraton

Rakas Jesukseni on.

Siis, oi, Jesus, sulhasein,

Sua halaa sydämein,

Sielu, suu ja kieleni

Ikävöi sua hartaasti.

Jesus ilo korvissain,

Silmissäni Jesus vain,

Jesus maku kielessäin,

Jesus kukka kädessäin.

Jesus ruokan', juomani,

Jesus kiitosvirteni,

Jesus kallein osani,

Ystäväni, ylkäni.

Jesus rakas, laupeas,

Kautta kipus, kuolemas

Terveyttä sieluun tuo,

Mulle ilo taivaan suo!

6.

Kuolema, kussa

on sinun otas?

Mun rauhani, leponi Jesus on vain:

Mä Jesuksen kuolosta elämän sain. (1 Piet. 2: 24)

Se sielun ja ruumihin riemuittaa,

Kun syntinen Häntä nyt nautita saa. (Joh. 6: 51-58)

Nyt murhe ja vaikea valitus jää,

Kun jäsen mä olen, ja Hän on pää. (Es. 4: 15; 5: 23)

Pää nousi, ja nousevi ruumis muu;

Siit' on ilo sieluni, veisaa suu. (1 Kor. 15: 20-22, 55-57)

Kas, rikkahat, viisahat jäävät taa,

Vaan vaivainen syntinen armon saa. (1 Kor. 1: 26-28, Luuk. 1: 53)

Ken Jesuksess' on, hän elohon jää, (Joh. 14: 19)

Kun Jesus on elämän herra ja pää.

7.

Ilman minua te ette voi mitään tehdä.

(Sävel: Ellös ole, ihmisparka).

Vaikka kunne kuljen, käännyn,

Niin mä näännyn

Ilman Herraa Jesustain;

Joka avunpyyntiin juoksee

Muiden luokse,

Sielunsa hän hukkaa vain.

Älä uskotonna estä,

Ett'ei pestä

Jesus sydäntäsi saa

Verellänsä virtaavalla,

Puhtahalla,

Joka sielun autuuttaa!

Kuopasta Hän sielun nosti, (Ps. 116: 8)

Omaks osti,

Kantaa, hoitaa, pelastaa;

Hän on vielä virvoittanut,

Kirvoittanut

Synnin koko velasta.

Häntä huutain päivän alan,

Häntä halaan,

Tarpeeni Hän antaapi,

Hengestäni huolen pitää,

Turhaan siitä

Murhetta muut kantaapi.

8.

Meillä on vapaus mennä pyhään

Jesuksen veren kautta.

Jos nähdä saisin kerran

Avoimet haavat Herran, (Joh. 20: 29, 1 Piet. 1: 8)

Joist' antoi veren vuotaa,

Mi avun mulle tuottaa!

Nuo terveelliset haavat

Mun uskon' eloon saavat

Ja auttaa tietä kaitaa

Mua kohden taivaan maita.

Se näitä turhaan kuulee,

Ken hyväks itsens luulee,

Ei tunne turmelustaan,

Eik' äkkää kadotustaan,

On terve luulossansa,

Ei tunne tautiansa,

Ei Jesuksesta huoli,

Näin uskosta pois kuoli.

Monikin järjellänsä

Lohduttaa itseänsä,

Myös luottaa lunastukseen

Ja Herran lupaukseen,

Uskoksi sitä luulee,

Ei sanaa tee vaikk' kuulee. (Jaak. 1: 22)

Se järjen usko pettää

Ja sielun kuoloon jättää.

9.

Armosta te olette autuaaksi tulleet uskon kautta.

(Sävel: Ole, sielun', iloinen).

Älä usko järkeä,

Ano Pyhää Henkeä!

Yksin opettaa Hän vaan

Isää, Poikaa tuntemaan. (Joh. 14: 26)

Ota Jesus ilokses,

Herran haavat turvakses,

Herran veri voimakses,

Suojaksesi, muurikses!

Hyvin sitte sinun käy,

Päivin, öin ei hätää näy,

Saat myös maata turvassa

Herran armohelmassa. (Ps. 4: 9)

Vaan jos Herran unhotat,

Omin voimin ponnistat,

Niin sä näännyt, vaivut vaan,

Hukut kerran kokonaan.

Jesus Kristus, Herrani,

Vedä puolees sieluni,

Sido itses siteellä,

Rakkautes ikeellä!

Älä orvoks armostas,

Leskeks läsnä olostas

Jätä, Jesus armoinen,

Sielun sulo sulhanen!

Mikään muu ei minua

Tyydytä, ei lohduta;

Jos sä minut jätät vaan,

Kohta kaadun kuolemaan.

Jesusta ei sulompaa

Kanna taivas eikä maa;

Sitte me sen tiedämme,

Kun me Hänet tunnemme.

Hän niin mielen helläks saa,

Sydämenkin sulattaa,

Että ilomielellä

Häneen voimme tyytyä.

Oi, kuin meill' on etuja

Ihmeisiä altisna

Jesuksessa Herrassa,

Jos vain voimme uskoa!

Uskon puuttuessa me

Sinne tänne horjumme

Mielessämme ainiaan,

Jääden epäilykseen vaan. (Jaak. 1: 8)

Olisi siis tarvista

Jesust' aina katsoa,

Joka uskon uudistaa,

Verellään sun puhdistaa.

Voi nyt ihme, maailma,

Kun et usko totuutta,

Joka sinut vapahtais,

Yksin autuaaksi sais!

Se on kiinni mailmassa,

Ken ei seuraa Jesusta,

Syntiä vain harjoittaa,

Vaikka tunto varoittaa.

Jesus sinut pelastais

Työläist' ajatuksistais,

Karkoittaa Hän sulta pois

Murheet mustat kyllä vois.

Älä turhaan odottaa,

Älä turhaan kolkuttaa

Herran anna! Hyvää vaan (Ilm. K. 3: 20)

Sulle tuo Hän tullessaan.

10.

Jumala oli Kristuksessa ja sovitti

maailman itse kanssansa.

Jesukselle olkoon kiitos ijankaikkisesti,

Kun Hän minun kadotukseen kaatumasta esti!

Omaisuudeks itsellensä armotyönsä kautta

Tahtoo Hänen rakkautensa minuakin auttaa.

Minä olin kadotettu ijankaikkisesti,

Vaan Hän verellään mun osti, hukkumasta esti.

Siis mä nytkin Häntä kiitän riemuisesti sangen,

Tomuun maahan kasvoilleni kunnioittain lankeen.

Mulle kelvottomalle on armo aivan suuri,

Kun saan kiitosuhrin tuoda Jesukselle juuri.

Ansaitsen vain kadotuksen, olen tomu, tuhka;

Mutta hän on laupeas, ei tuomiolla uhkaa.

Hänpä tietää, että olen suvultani savi, (2 Kor. 4: 7, Jes. 64: 8)

Jonka mikä tahans sulloo, rikkoo, runtoavi.

Pitkämielisyydellään Hän mua etsii, noutaa,

Vaikka usein mieli mulla sinne tänne soutaa.

Mua ei Hän hylkää, vaikka väsyn usein aivan,

Eksyissäni armon tieltä monellaiseen vaivaan.

Vaan Hän taas mun vahvistaa ja on niin armollinen,

Vaikka usein mieleni on varsin vilpillinen.

Sinne tänne mailmaan mielii pesänsä se tehdä

Eikä tahdo Karitsata ristin päällä nähdä.

Hän vain taivaan perintöhön perustus on pyhä

Niille, joissa armon työtä Henki tekee yhä.

Vaikka olen vaivainen ja heikko, horjuvainen,

Jesuksessa armon kautta armost' elän vainen.

Jesus raadollisiansa ihmeisesti auttaa

Rakkaudest' avarasta armotyönsä kautta.

Eikös kelpaa mun, kun Jesus turvana on mulla:

Armon avun saan mä Hältä, en voi hukkaan tulla!

Kiitos Jesukselle, joka raadollisiansa

Verellänsä omall' auttaa aivan armostansa!

11.

Kääntykää minun tyköni, Niin te autuaiksi tulette, kaikki maailman ääret!

(Sävel: Ole, sielun', iloinen).

Riemuitkaamme suuresti!

Jesus meidät lunasti

Kallihilla verellä,

Ristin kärsimisellä.

Syntimme Hän otti pois.

Tuomita ken meitä vois,

Kun on Jesus Herramme

Meidän hurskautemme?

Hän on veljes armoinen,

Autuas, jos uskot sen,

Sinua ei kadota

Synti, kuolo, saatana.

Rohkeana seisoa

Voit ja jaksat sotia,

Vaikka kaikki saatanan

Joukko ryntäis vastahan.

Veisatkaamme voitosta!

Jesus, meitä johdata!

Sinä suoja suurille,

Kilpi kallis pienille.

Mene matkaas, saatana!

Jesuksessa turvassa

Olen kaiken aikani;

Hän on luja linnani.

Epäusko, pakene!

Mailman huuto, vaikene!

Jesustani kuuntelen,

Tunnen oman paimenen. (Joh. 10: 14)

Laki uhkaa tuomiten,

Mutta minä pakenen

Tykös, veriylkäni,

Taivaallinen veljeni. (1 Joh. 1: 7)

Kyllä pidät puoltani,

Oma Vapahtajani,

Kilpeni ja kallioin.

Sinuun aina luottaa voin.

Siihen luottaa uskoni,

Sitä Jesus antaapi

Kaikki tarpeet hinnatta,

Ansiotta, maksutta. (Jes 55: 1)

Emmekö siis iloiten

Kiittäis Häntä, veisaten,

Vaeltain myös vakaina

Herran armon paisteessa!

Veisatkaamme riemuiten,

Että kaikuu taivaasen,

Jesukselle kiitosta,

Kun Hän auttaa kuolosta!

Näin me käymme turvalla

Herran tietä saarnalla

Syntisiä kutsumaan

Helmaan Isän armiaan.

Henkes, Jesus, meille suo,

Rohkeutta, Voimaa luo!

Sanas pyhä valkeus

Olkoon sieluin viisaus!

Amen! Herra tekee sen,

Sanoo Hän, suu totuuden.

Amen, amen! Taivaasen

Pääsen kauttas, uskon sen.

12.

Hänen haavainsa kautta

me olemme paratut.

Sinä raukka syntinen,

Joka suret itkien,

Joll' on sydän sureva,

Omatunto pureva,

Kanssani käy Golgataan

Jesustamme oppimaan!

"Isä anna anteeksi!" (Luukk. 23:34)

Näinhän Jesus rukoili

Piinaajainsa puolesta,

Nytkin vielä virkana

Häll' on esirukous,

Syntein anteeks anomus. (Room. 8: 34)

Jesus sitte saneli:

"Vaimo, katso poikaasi,

Joka sinut suojelee!" (Joh 19: 26)

Niin Hän niitä hoitelee,

Jotka Häneen turvaavat,

Ristin alle seuraavat.

Ryövärille riemuisan

Saattavi Hän sanoman:

"Tosin tänään, sanon mä,

Paratiisiin pääset sä". (Luukk. 23: 43)

Niin Hän vielä riemuittaa,

Autuudesta vakuuttaa.

Kuolon tuskiin tultuaan

Tulisessa janossaan,

Syntein etikan Hän joi, (Matt. 27: 48)

Ilomaljan meille toi,

Uuden liiton kalkista

Juodaksemme autuutta.

Olkaamme siis vaivoissa

Aina lohdutettuina!

Vaikka mailma kiukuitsee,

Sortaa, syyttää, solvaisee,

Meill' on osa ijäinen

Ansiossa Jesuksen.

13.

Tulevaista me etsimme.

Ai, sä köyhä sielu kurja, kuljetko vain yksin?

Et, vaan Jesus itse kulkee kanssas käsityksin.

Jesus tahtoo sieluani autuaaksi auttaa,

Sydäntäni paratuksi laittaa murheen kautta. (2 Kor. 7)

Jesus antaa pimeyden tulla ylitseni,

Että sitte saman lyhdyn otan valokseni. (2 Piet. 1: 19)

Jesus sallii uskolleni koetukset tulla,

Että voiton kruunu kallis kerran olis mulla. (Jaak. 1: 12)

Jesus käskee pysymään vain Hänen puheissansa,

Ollakseni yksi Hänen oppilapsistansa.

(Joh. 15: 4, 10, 12, Joh. 13: 35)

Kysykäämme paimenilta, miss' on Jesus vielä!

"Karitsoitaan" — vastaa he — "Hän kaitsee ristin tiellä".

Ristin tie on oikea ja kuolettaapi lihan,

Sillä liha himoineen ei pääse taivaan pihaan. (Ilm. K. 21: 27)

Uskoin, toivoin, rakastaen käydään ristin sotiin,

Ja kun sodat päättyvät, niin tullaan taivaan kotiin.

Taivaan koto kaunis olkoon määränämme meillä,

Niin jo tääll' on ristin alla riemu murheen teillä.

Kaikkein loppu läheneepi, matka päättyy pian, (1 Piet. 4: 7)

Voiton virttä laulain siirtyy riemu surun sijaan.

Taivaan portit avattuina ovat meille kohta,

Taivaan sali kirkkahana kunniasta hohtaa.

Uusi maa ja uudet taivaat odottavat meitä, (Ilm. K. 21: 1)

Abraham hän syliin siellä korjaa väsyneitä. (Luukk. 16: 22)

Hurskauden vaattehilla puettuina saamme

Seurata ja riemulauluin kiittää Karitsaamme. (Ilm. K 19: 6-8)

14.

Silloin näemme kasvoista kasvoihin.

(Sävel: Etkös ole, ihmisparka).

Jumalalle olkoon kiitos:

Olen liitoss'

Kanss' Immanuelini!

Hän mun kallihisti osti,

Ylös nosti,

Kuolemasta kirvoitti.

Vaan en taida nyt näin kielin

Enkä mielin

Oikein kiittää Jumalaa.

Sinua siis, oi, Jumalani,

Auttajani,

Pyhän Hengen tavaraa!

Sinua vain, oi, armon Herra,

Jonkun verran

Armos aamukastetta!

Suuret, monethan kuin tähdet

Ovat nähdä

Armos vuoret, Jumala.

Joka anoo, että säästät,

Että päästät

Synnin siteist' irrallen;

Joka kääntyy vääryydestä,

Häijyydestä,

Jesus, veres virrallen:

Uuden voiman sille annat,

Käsiin kannat,

Ett'ei surmaan syöksyä

Täytyis sun, vaan synnin torjuis

Eikä horjuis

Myös pois kulmakiveltä. (Ap. Tek. 4: 11)

Jos ei synnistä saa estää,

Puhtaaks pestä

Herra Jesus verellään,

Ei Hän saata tulla pahaan

Asumahan,

Vaan mä auttamatta jään.

Ylkää vastaan kulkekaamme,

Ostakaamme

Öljy uskon lamppuihin! (Matt. 25: 9)

Suudelkaamme Poikaa vielä, (Ps. 2:12)

Ett'ei tiellä

Hylkäis häijyn hampaihin!

Usein täytyy mieleen tulla,

Että mulla

Paras ikä kuluikin

Muiden mailman lasten kanssa,

Kokonansa

Turhuudessa pahimmin.

Vaan ei muu kuin armo Herran

Vei mun kerran

Elon tielle joukosta.

Portti oli ahdas aivan: (Matt. 7: 14)

Synnin vaivaan

Sydän tahtoi haljeta.

Silloin hulluksi mä luultiin,

Kun se kuultiin;

Vaan se oli parhaaksein:

Käännyin tieltä lavialta,

Maailmalta

Pelastin mä sydämein.

Elin Hengen köyhyydessä,

Nöyryydessä.

Elää tahtoi lihakin;

Uskon kautta Henki voitti,

Armo koitti

Mulle vihdoin kuitenkin.

Eipä Jesus, sielun ylkä,

Tuskaan hylkää

Koskaan uskovaisiaan:

Jos he Hänen luokseen tulee,

Häntä kuulee,

Niin Hän lisää armojaan.

Armon Henki kuljettakoon,

Kiiruhtakoon

Matkamiestä matkallaan

Saastaisesta, katoovasta

Maailmasta

Kohden iki kotoaan!

Puhaltakoon purjeesenki

Armon Henki,

Että saavun satamaan!

Pidä, Jesus, itse perää,

Ylös herää

Aaltoja asettamaan! (Matt. 8: 26)

Yli virran auta kerran,

Henki Herran,

Pakolaiset Baabelin, (Ps. 126: 1-4)

Niin soi kiitos suloisella

Kantelella

Kautta koko Siionin.

Tiell' on aivan kirkas veri:

Herran veri,

Josta lapset laulelee.

Karitsan myös katsehista

Kaunehista

Suloisaan he soittelee.

Niistä sielu riemastuupi,

Kainostuupi,

Niiden säihkyyn soentuu.

Yljän armo kun on suuri,

Niin hän juuri

Kasvoillensa kallistuu.

15.

Jesus on minulle elämä.

Jesus on mun terveyteni,

Häneen, Häneen luotan vain.

Hänessä mä synneistäni

Pelastuksen varman sain.

Luota keneen tahdot sinä!

Minä luotan Hänehen:

Hän on autuus minullen.

Hän on autuus kautta ajan,

Ajallisen elämän.

Tämän kuolevaisen majan

Kuolemattomaks saa Hän.

Etsi ketä tahdot sinä!

Minä etsin Jesusta,

Rakastajaa rakkainta.

Hän on rakkaudestansa

Aikaa kuollut edestän',

Ylösnousemisellansa

Antoi toivon elämän.

Rukoile ket' tahdot sinä!

Jesusta mä rukoilen:

Hän on apu minullen.

Hän on paras auttajani

Vaivoissa tään maailman.

Hänen kauttaan tulevani

Toivon iloon taivahan.

Kulje kunne tahdot sinä!

Taivahasen kuljen mä

Raadollisna, köyhänä.

Siellä veisaan virttä uutta,

Kiittäin aina Jumalaa. (Jes. 35: 6)

Siellä tahdon oikein huutaa,

Jotta taivaat kajahtaa.

Veisaa mistä tahdot sinä!

Jesuksesta veisaan mä;

Armahin Hän ystävä.

Ei voi oma tieto auttaa

Ahtaan portin läpitsen,

Ei myös suuren opin kautta

Siitä päästä sisällen.

Kiitä ketä tahdot sinä!

Jesusta mä kiittelen,

Herran armost' iloitsen.

Armo tekee eläväksi

Hengellisen vaivaisen;

Henki tekee väkeväksi

Kulkemahan taivaasen.

Kulje kusta tahdot sinä!

Minulla on uskon tie,

Jota Pyhä Henki vie.

Kun Hän johtaja on mulla,

Läpi mailman osaan noin,

Taivaalliseen majaan tulla

Eloon autuaasen voin.

Kuolo kulloin tahdot sinä!

Minä kuolen alati: (1 Kor. 15: 31)

Sellaista mun eloni.

16.

He tulevat ilman ansiotansa vanhurskaiksi.

(Sävel: Jag gick mig ut en aftonstund).

Jesuksen kiitos, kunnia!

Mun syntini Hän kantoi,

Minulle soi Hän apunsa,

Anteeksi synnit antoi

Ja armon oven avasi

Ja taivaan mulle lupasi,

Tuon todeks vielä vannoi.

Hän ansionsa taritsi;

En tohtinutkaan ottaa,

Kun valheen henki kuiskaili:

"Ei tuo nyt ole totta".

En uskonutkaan, että saan

Tällaisna luottaa Jumalaan

Niin aivan ansiotta.

17.

Siitä me tunsimme rakkauden, että Hän on henkensä meidän edestämme pannut.

Sinä olet, Herra Jesus, rakkauden mehu;

Siksi sielu mielellänsä rakkauttas kehuu.

Vaan en varsin hyvin mielin saata sitä tehdä,

Ennenkuin Sä armostas suot rakkauttas nähdä.

Ah, siis anna rakkautes tulla mulle ilmiin;

Vie mua paikkaan, josta saan sen nähdä uskon silmin.

Älä minuun viheliäiseen, rakkain Jesus, suutu,

Vaikka multa vaivaiselta rakkautta puuttuu!

Totta suurest' armost' aina rakastatkin mua.

Herra Jesus, auta, että rakastaisin Sua

Sielusta ja mielestä ja koko sydämestä,

Vaikka itse alinomaa tahdon tuota estää!

Sinä olet rakastanut mua kuoloon asti,

Rakastat nyt vielä yhä aivan hartahasti.

Rakkaudella kihlasit mun itsellesi; mutta

Milloin mahdan siihen määrään saada vapautta,

Että koko sydämeni Sulle saatan antaa,

Tieni, kulkun', elämäni, kaikki huomaas kantaa;

Että tyydyn rakkautees, jos se minne ikään

Veis mun, ett'en itselleni enää eläisikään? (1 Piet. 4: 1, 2)

Usein tiesi luonnolleni kamalaksi näyttää; (Jes. 55: 8, 9)

Vaan sen kaiken mielit minun hyväkseni käyttää.

Herra Jesus, anon, että tahdot Henkes kautta

Rakkautes avaruutta tutkimaan mua auttaa!

Tee Sun rakkautes mulle oikein tuttavaksi,

Kirkasta se sydämessän' aivan kirkkahaksi!

Rakkaudestas, Herra Jesus, olkoon kiitos Sulle!

Kuuliaisuutta uutta Sua kuulemaan suo mulle!

18.

Kamalaa iloa.

Kussa synti on suureksi tuttu, siinä on armo ylönpaltiseksi tuttu.

Jesuksen kuolo katkera

On mulla ilon aiheena.

Myös iloitsen, kun tiedän sen,

Ett' olen suuri syntinen.

Nuo ilot kaksi kamalaa

Minua aina lohduttaa.

Kuolosta Herran kuitenkaan

En iloitse mä suorastaan,

Vaan siitä, kun mä, kahleihin

Tuomittu vanki helvetin,

Vapaaksi tulla kokonaan

Jesuksen kuolon kautta saan.

Kun etsein, kuka auttaa vois,

Ei luista tauti mennyt pois;

Ne poltti kuin luut Davidin: (Ps. 32: 3, Ps. 38: 3)

Niiss' oli myrkky helvetin.

Mut kallis veri Jesuksen

Paransi luut ja ytimen.

Minusta oli ihme vaan,

Ett' autuaaks näin tulla saan,

Kun synnit oli kauheat

Ja rikokseni raskahat.

En voinut sitä uskoa,

Ett' oli mulla auttaja.

Myös sitä ihmettelin niin,

Kun Jesus tulee syntisiin

Ja heidän kanssaan syö ja juo (Luukk. 15: 2, Ilm. K. 3: 20)

Ja avun ahdistukseen tuo;

Ei kenkään saata ilmoittaa,

Kuin suuresti se lohduttaa.

Se ihmeisin on asia,

Kun rakasti Hän minua

Jo, kun en vielä ollutkaan

Maailmaan tänne tullutkaan; (1 Piet. 1: 20)

Enks siis voi Hänen minua

Nyt rakastavan uskoa!

Lunastustyö mun Jesuksein

On aina uusi sielullein;

Siis enemmän kuin maailmaa

Mä Häntä tahdon rakastaa

Ja kiittää Häntä hartaasti

Nyt täällä, sitten ijäti.

19.

Minä tahdon teitä

jälleen nähdä.

Koska lupaat, armaan,

Niin Sä tulet varmaan (Ap. Tek. 1: 11)

Viemään minua

Kerran kotia,

Kallis Jesukseni,

Apun', autuuteni,

Toivon', eloni,

Rikkauteni.

20.

Autuaat ovat, jotka eivät

näe ja kuitenkin uskovat.

Hän, Jesus, on alku, (Ilm. K. 1: 8)

Ja Jesus on polku; (Joh. 14: 6)

Sitä polkua kuljen mä näin (Joh. 10: 9)

Ijankaikkista kotoa päin.

Ja verensä kautta

Mua aina Hän auttaa,

Kun huudan: "Jo minä nyt jäin!"

Kun hätä on mulla,

Hän tietävi tulla,

Virvoitusta tullessa tuo,

Ja siitä mun sieluni juo.

Mull' on toivo ja pelko,

Kun ei näy polku,

Jos Hän sitä nähdä ei suo.

Mä murhehdin sitä,

Ah, kuinka mä pitää

Voin tallella sen tavarain,

Kuin Jesukseltani sain.

Se — oi! — pian puuttuu:

Taas kaikki nyt muuttuu

Mun toivoni pelvoksi vain.

Mä uudesti pyydän,

Ja Jumalan sydän

On valmis lahjoittamaan:

Siis uuden armon mä saan.

Ja — oi suloisuutta! —

Kun Henkeä uutta

Taas pyydän, jo senkin mä saan.

Me rukoelkaamme!

Voi, valvoa saamme,

Ett'ei Henki se sammuisikaan,

Elon tietä kun matkustetaan!

On tien joka haara,

Täys pauloja, vaaraa

Siis valppahat olkaamme vaan!

Se tie, se on kaita; (Matt. 7: 14)

Siis, sieluni, laita

Vapistuksella, pelvolla niin, (Fil. 2: 12)

Ett'et joutuisi eksyksiin!

Sua saatana, liha

Niin suuresti vihaa (Ilm. K. 12: 12)

Ja pyytävät kiusauksiin.

Ei maailma jättää

Voi viettelemättä

Tielt' elämän sieluakaan,

Kaikk' ottais allensa vaan.

Jokainen nyt luulee:

"Kyll' autuaaks tulee",

Vaikk'ei ole uskoakaan.

On — uskoa Juutaan;

Niin moni nyt suutaan

Käyttääpi sen kerskumiseen

Vaan synniss' on ehtimiseen.

Se on Jesusta myydä.

Moni ei edes pyydä

Mitä Juudas palkinnokseen. (Matt. 26: 15)

Vaan harvassa huomaan

Nyt uskoa Tuomaan:

Hän pelkäsi toivoessaan,

Kun ei nähnyt Jesustaan.

Mut pelvon sen voitti

Se usko, mi koitti,

Kun haavoja koski hän vaan. (Joh. 20: 24-29)

21.

Juomarin ei pidä Jumalan

valtakuntaa perimän.

Kristityn vain nimi kyllä

Kullakin on kristityllä:

Mutta kristillisyys kuoli, (1 Piet. 4: 3)

Siit' ei kenkään juuri huoli;

Nythän se jo viinan kanssa

Haudataankin kokonansa.

Etkö ole nähnyt heitä,

Kuin he kulkee harhateitä?

Milloin ruumis hautaan kannetaan,

Silloin viinaa juoden iloitaan, (Jes. 5: 11, 22)

Vaikka sielu joutuu helvetin

Tulijärven iki vaivoihin!

22.

Minun lampaani kuulevat minun ääneni.

Monet määkiväiset ei

Ole oikeat lampaat:

Petos, myrkky mielessä,

Suussa suden hampaat.

Lampaan ulkomuotoa

Yllään vain he kantaa;

Vaan ei Jesus saanutkaan

Sydänt' uutta antaa. (Matt. 7: 15-20)

Sydän uusi uudistaa

Mielen kokonansa,

Todistaapi muille myös

Olemisestansa.

Itsessään on köyhä, ken

Elää Jesuksessa.

Hän ei enää eläkkään

Itsehurskaudessa.

Hän vain elää armosta,

Jonka Jesus antaa.

Tarpeistaan hän pyyntönsä

Jesukselle kantaa.

Oikeat lampaat Jesuksen

Kulkee taivaan tiellä;

Jesus heissä todistaa

Elävänsä vielä.

Oikeat lampaat Jesuksen

eivät pidä vihaa;

Siks ei sois he muidenkaan

Palvelevan lihaa.

Oikeat lampaat Jesuksen

Elää uskostansa;

Lausuvat myös totuuden

Uskon-elostansa.

Oikeat lampaat Jesuksen

Ovat muista hullut;

Heit' ei tunne muu kuin vain

Samaan tilaan tullut.

Oikeat lampaat Jesuksen

Saavat viisauden

Itse Jesukselta ja (Luukk. 21: 15)

Mielen jalouden.

Oikeat lampaat omast' ei

Huoli kunniastansa,

Antavat sen mielellään

Tavaransa kanssa.

Oikeoilla lampailla

Jesuksen on mieli; (1 Kor. 2: 16)

Sen he tuntee mielessään,

Siitä puhuu kieli.

Oikeat lampaat laulavat

Yksinkertaisesti

Jesukselle kiitosta

Ynnä vakaisesti.

Pettää eivät osaa he:

Pyhä Henki auttaa

Heitä lauluun Jesuksen

Kalliin ansion kautta.

Laulua he tarvitsee

Riemuksensa täällä,

Taivaan tietä kulkeissaan

Surun sumusäällä.

Mont' on murheen alhoa,

Myöskin tulee joki

Venheetön ja sillaton

— Yli täytyy toki!

Moni myöskin laulaa, ken

Omin venein kulkee;

Mutta laulu loppuu, kun

Herra oven sulkee.

Mutta Herran valitut

Kaupungissa taivaan

Voiton virttä veisaavat

Ihanasti aivan. (Ilm. K. 19: 6, 7. Ilm. K. 7: 9, 11)

Jesus, Pyhä Henkes suo,

Joka mua auttaa

Lastes seuraan suloiseen

Veres voiman kautta!

Suo mun taivaan salissa

Sua kiittää sitten

Kanssa kaikkein valittuin

Ynnä enkelitten!

Teille, lapset Jesuksen,

Yhteisesti sanon,

Nöyrimmästi armoa

Isältämme anon.

23.

Me voitamme Hänen kauttansa,

joka meitä on rakastanut.

Sovinnosta soittaen,

Herran Hengell' voittaen

Maahan lyökäämm' maailma,

Survokaamme saatana!

Meitä Jesus johdattaa,

Neuvoo, auttaa, vahvistaa.

Niin on kukin näkevä,

Ett' on veri väkevä

Niissä, jotk' on halussa

Niinkuin ennen alussa.

Rohkeasti, riemuiten

Sodi, lauma piskuinen!

Minä veisaan iloiten:

Siitä ilost' iloitsen,

Jok' on Jesuksessani

Mulla, ystävässäni.

Jos sen muutkin tietäisi,

Samaan riemuun rientäisi.

Osan, edes pienen vain,

Ottaisi he ilostain. —

Sydämessä uskovain

Asuu, johtaa Jesus vain. (Joh. 14: 23)

Paljon on se sanottu,

Mutta totuus puhuttu.

En mä mailman ilosta

Huoli ilman Jesusta.

Itse helvetissä en

Syliss' itke Jesuksen. (Room. 8: 38 39. Ap. Tek. 2: 27)

Joka Hänet omistaa,

Hän sen tietää todistaa.

Eija! Mutta tavara

Jesuksess' on avara.

Maailma on ahdas, vaan

Tuosta en mä huolikkaan.

Ihmiset saa ahtaaks tään:

Jumalist' ei kärsikkään.

Et sä, mailma, minulta

Ensinkään saa kiitosta.

Siitä kiitän taivaassa,

Että pääsin sinusta.

Iloitse sä täällä vain!

Mull' on ilo Herrassain.

Mailma elää uskossaan,

Kehuu siitä kulkeissaan,

Huolimatta hädästä

Sekä liiton verestä.

Itse olet, ihminen,

Kadotuksees syyllinen.

24.

Tämän maailman jumala on

uskottomain taidot sovaissut.

Itse olet, ihminen,

Syynä kadotuksees,

Jos et turvaa Jesukseen (Joh. 3: 18, 36)

Vaan sun parannuksees.

Jos sä turvaat uskoon

Häneen, niin Hän auttaa

Ja sun syntis anteeks suo

Kuolemansa kautta. (Ap. Tek. 6: 31. 1 Joh. 1: 7)

Vaikka vasken heleän

Lailla äänes soisi;

Vaikka uskos ihmeitä

Paljon tehdä voisi; (1 Kor. 13: 1, 2)

Vaikka paljon pyytäisit,

Jos et armost' ano, —

Niin ei tekoos, pyyntöös Hän

Amentansa sano.

Yksi turvaa Jesukseen

Ilman katumusta,

Toinen uskomatta vain

Tekee parannusta.

Näin nyt jumalisuus on

Juuri jutuks tullut;

Joiss' on Henki Jumalan,

Ne on muista hullut. (1 Kor. 2: 14)

Vihdoin viepi perkele

Silmätkin pois päästä: (Luukk. 22: 31)

Silloin tiedottomaksi

Tullaan niinkuin häästä.

Himohauhalt' toisellen (4 Moos. 11: 31-34)

Moni kokee juosta,

Syöksee sielun ijäisen

Kuolon hautaan tuosta.

25.

Heräjä sinä, joka makaat,

ja nouse kuolleista, niin

Kristus sinua valaisee!

Herää, herää, älä makaa;

Nouse, käänny Herran luo!

Nouse, ole valpas, vakaa,

Ett'ei nielis synnin suo!

Armon ajan suloiset

Päivät, hetket viimeiset

Ovat vielä kädessäs,

Ijäisyys on edessäs.

Ijäisyydestä ei kukaan

Ole koskaan palannut,

Sitä toivonut vain hukkaan;

Sen on Jesus sanonut. (Luukk. 16: 26)

Sillä näin on säädetty:

Kaikk' on sinne jätetty.

Se on päätös Jumalan,

Muuttumaton ainian.

26.

Vanhurskaan pitää

elämän uskosta.

Jos sä Hengen uutisista

Täällä maistat suloisista,

Pidä mitä sulla on!

Ett'ei kruunuas vie kukaan,

Ett'et itse joudu hukkaan,

Pidä mitä sulla on! (Ilm. K. 3: 11)

Tuomari on tulossansa

Kaikkein pyhiensä kanssa. (Juud. 1: 14)

Pidä mitä sulla on!

Joka kätens auraan laskee,

Kyntääkkin sen Jesus käskee. (Luukk. 9: 62. 2 Tim. 2: 5)

Pidä mitä sulla on!

Syvään kynnettämän pitää,

Sitte siemen juurtuin itää. (Matt. 13: 5, 6, 20, 21)

Pidä mitä sulla on!

Kyllä silmät kyyneliä

Vuotain kastaa siemeniä. (Ps. 126: 5, 6)

Pidä mitä sulla on!

Herran ijestä ken kantaa,

Sille voimaakin Hän antaa. (Matt. 11: 29, 30)

Pidä mitä sutta on!

Kengät jalkaan taivaan tiellä

Käyville Hän lupaa vielä. (Luukk. 15: 22)

Pidä mitä sulla on!

Sormuksen myös sormeen antaa: (Luukk. 15:22)

Näin he Hengen lahjat kantaa.

Pidä mitä sulla on!

Pidä lamppus palamassa,

Ole valpas valvomassa! (Matt. 25: 1-13)

Pidä mitä sulla on!

Penseän, jok' uinahtaapi,

Jesus suustaan oksentaapi. (Ilm. K. 3: 16)

Pidä mitä sulla on!

Valvo siis ja rukoele! (Luukk. 21: 36)

Itse Hän niin kehoittelee.

Pidä mitä sulla on!

Tietämättä tulee hetki,

Milloin alkaa kuolon retki.

Pidä mitä sulla on!

(1 Tess. 5: 2, 3. Matt. 24: 42-44.

Ilm. K. 3: 3. Luukk. 21: 35)

Vaan ken rupee rukoukseen,

Ruvetkoon myös parannukseen. (Matt. 15: 8)

Pidä mitä sutta on!

Eihän paitsi parannusta

Herra kuule rukousta. (Jaak. 4: 3)

Pidä mitä sulla on!

Pahaks sanoi aikaa Paaval'

Pahempi se tällä haavall'.

Pidä mitä sulla on!

(Es. 5: 16. 1 Tim. 4: 1. 2 Tim. 3: 1-8)

Pahempi se ihmisistä,

Jotka eivät huoli mistään.

Pidä mitä sulla on!

Parannusta ei tee kukaan, (2 Piet. 3: 3)

Armon aika kuluu hukkaan,

Pidä mitä sulla on!

Monta ajalla nyt tällä

Eksyy opill', elämällä. (Matt. 24: 11, 24-26)

Pidä mitä sulla on!

Uskovia — kyll' on noita,

Vaan niin harvat oikeoita. (Jaak. 2: 19, 26)

Pidä mitä sulla on!

Monta kuolee uskossansa

Vaan ei elä uskostansa. (Habak. 2: 4)

Pidä mitä sulla on!

Moni kuolee himoissansa,

Kun ei eroo himoistansa.

Pidä mitä sulla on!

Näin jo täällä eläissänsä

Lopettaa hän elämänsä. (Jaak. 1: 15. Room. 6: 23)

Pidä mitä sulla on!

37.

Ei jokaisen, joka sanoo minulle: Herra, Herra,

pidä tuleman taivaan valtakuntaan.

Ei niin huonoa,

Halpaa, vaivaista,

Jok' ei Jesuksen

Kelpaa taivaasen. (Matt. 5: 3)

Surutonna vaan

Älä luulekkaan

Sinne pääsevän

Pahan, ilkeän! (Ilm. K. 21: 27)

Se on uskon työ,

Joka maahan lyö

Vihollisiaan

Hengen miekoin vaan. (Es. 6: 17)

Järjen oma tie

Taivaasen ei vie;

Sillä maailmaa

Järki rakastaa. (1 Joh. 2: 15)

Vaan ei uskoa

Ole kaikilla,

Jotka luulossaan

Ovat uskossaan.

Monet luulevat,

Että uskovat;

Vaan ei tuomiollaan

Herra tunnekkaan. (Matt. 7: 22, 23)

28.

Jolla Jumalan Poika

on, hänellä on elämä.

Onneton on käsi se,

Joka luottaa lihaan,

Kun ei liha himoineen

Pääse taivaan pihaan. (Jer. 17: 5, 7. Ps. 118: 8)

Sillä liha himoitsee

Aina Henkee vastaan. (Gal. 5: 17)

Lihan himo vieroittaa

Sielun Jumalastaan.

Mutta meidän menomme

On jo taivahissa (Fil. 3: 20)

Eikä enää huviaan

Löydä katoovissa.

Mailma kaikki katoaa

Hänen himoinensa. (1 Joh. 2: 17)

Pian huonon lopun saa

Hänen suuruutensa.

Vaan se, joka Herrassa

Elää ja myös uskoo,

Hänelle on koittanut

Taivaan aamurusko.

Aamuruskon perästä

Alkaa uusi päivä:

Iloon synnin hädästä

Päästään; surut jäivät. (Ilm. K. 21: 4)

Usko armost' eläväs

Vielä kuollessaskin!

Jesus on sun elämäs

Jälkeen kuolemaskin. (Joh. 11: 25)

Täysin täytti Jesus lain,

Kun Hän tuli lihaan; (Matt. 5: 17, 18. Room. 10: 4)

Minäkin siit' osan sain;

Leppyi Isän viha.

Kolme täällä todistaa:

Henki, vesi, veri: (1 Joh. 5: 8, 11)

Jesus minut omistaa,

Sielu taivaan perii.

Teurastettu Karitsa,

Kiitos Sulle aina! (Ilm. K. 5: 12)

Synnit ei nyt minua

Enää yhtään paina.

29.

Joka tahtoo maailman tietävä olla, hän tulee Jumalan vihamieheksi.

(Sävel: Etkös ole, ihmisparka).

Mailma, sinust' eron ottaa

Tahdon, jotta

Et sä pettäis minua.

Erokirjas on jo tehty,

Kun on nähty

Sulla sulaa petosta.

Sinä etsit maailmasta

Katoovasta

Itsellesi iloa;

Paras riemu olis mulla,

Jos mä tulla

Eroon voisin sinusta.

Sinä itses koristelet,

Peseskelet;

Minä pesen kyynelin.

Jumala ne leiliins lukee, (Ps. 56: 9)

Minut pukee

Hurskauden vaattehin. (Luukk. 15: 22)

Kunniassas kuljet sinä,

Mutta minä

Pyydän sulta pilkkaa vain.

Elon ehtoo kohta tullee;

Silloin mulle

Kunnian suo Jumalain.

30.

Henki on se, joka eläväksi

tekee, ei liha mitään auta.

(Sävel: Sun haltuus, rakas Isäni.

" Kun aamull' uuden päivän näen).

Niin moni taivaan-toivonsa

Kadotti kuolon virrassa,

Piteli kyllä poveaan,

Ei löytänyt vaan ollenkaan.

Näin taivaan portist' taivaan tie

Helvettiin vielä monta vie.

Voi uskoa kavaltavaa,

Mi sielun viimein kuolettaa!

Se Jesuksess' ei elänyt

Eik' elossa siis säilynyt.

Ei tullutkaan se kuulosta

Vaan varsin harhaluulosta. (Room. 10: 17)

Siis kukin koetelkohon,

Häll' usko eläväkö on;

Sill' ilman uskon henkeä

Ei usko ole elävä. (Joh. 6: 63)

Ei kuollehella uskolla

Saa ijankaikkist' autuutta. (Jaak. 2: 14, 20, 20)

Jos rakkaus on uskon myöt',

On siinä myöskin hyvät työt. (1 Joh. 3: 17, 18)

Jos Jesuksess' on elämä,

Niin usko myös on elävä,

Ja Henkikin sen todistaa. (Room. 8: 14-16)

Ah, autuas, ken Hengen saa!

Ei oma elo elätä:

Ei siinä ole henkeä.

Ken hylkää Hengen Kristuksen,

Se menee Herran ohitsen.

Omiinsa hukkuu kuollessaan,

Ken tääll' ei huku omistaan.

Ei Jesuksess' saa elämää,

Jos kaikki oma pois ei jää. (Matt. 22: 11-13)

31.

Ei yhdessäkään toisessa ole autuutta.

(Sävel: Etkös ole, ihmisparka).

Vapaakaupunkihin viiteen (5 Moos. 19: 1-10)

— Kanssa niitten

Rientäkäämme kiirehin,

Jotka löysi lunastuksen,

Pelastuksen —:

Jesuksemme haavoihin! (Jes. 53: 5)

Sillä kuolo kolmenlainen,

Uhkaavainen

Ompi muutoin osamme, (Room. 6: 23)

Vihastuupi kovin kerran

Henki Herran,

Kun ei muutu mielemme.

Kuolo pian silloin tulee,

Kun en luule,

Armon ajan lopettaa;

Tuomion pitää pian aivan

Herra taivaan;

Raamattu sen opettaa. (Matt. 24: 36-51)

Ei nyt enää ole aikaa

Tässä paikkaa

Pahuudessa paatua:

Nyt on aika synnin suosta

Nousta, juosta,

Kalliolle kohota. (Room. 13: 11, 12)

Ainoastaan hätäisiä,

Rientäviä

Auttaa Herra armoineen;

Niitä, jotka tuskissansa

Jesustansa

Itkein etsii avukseen. (Ps. 50: 15)

Sillä ne on sopivaiset,

Kelpaavaiset

Saamaan hältä apua,

Jotka uskoin isoo, janoo,

Kaipaa, anoo

Syntein anteeks saamista.

Herran kalliin veren hintaa

Niiden rinta

Silloin saapi tuntea;

Silloin on he Golgatassa

Katsomassa,

Kuinka kuolee Karitsa.

Pyhän Hengen saa he siellä

Sitte vielä,

Joka varmaan vakuuttaa,

Ett' on täysi maksu tuotu,

Anteeks suotu

Kaikki, mikä rasittaa.

Silloin sielu riemuin huutaa

Eikä muuta

Saata pyytää riemuissaan;

Silloin elon virran juovat

Vettä tuovat,

Sulut kaikki avataan.

Kalliosta autuutemme,

Jesuksemme

Kyljestä ne virtaavat. (1 Kor. 10: 4)

Elon vettä pakolaiset

Parkuvaiset

Riemuin niistä nauttivat.

Anoa ja avuks huutaa

Tulee, muuta

Tässä vielä tarvitaan.

Oma viisaus on tiellä.

Pyydä vielä:

Jesus, joudu auttamaan!

Rakas Jesus, revi rikki,

Halki, poikki

Järjen juonet kaikkineen!

Pyhä kätes perustakoon,

Varustakoon

Minut kaikkeen hyvyyteen!

Pyhä kätes pelastakoon,

Puhdistakoon

Mua aina pahasta!

Suo sun kylkireikäs olla

Aina mulla

Sielun suoja suotuisa!

Siellä se kuin kyyhkyläinen

Lentäväinen

Levon, turvan löytää näin.

Anna myös Sun jalkas vielä

Taivaan tiellä

Aina käydä edelläin!

Sillä se on varma, että

Ei se pettää

Voi, ei myös vie eksymään;

Se vie suoraan kaikkialla,

Polkee, tallaa

Rikki vanhan käärmeen pään. (1 Moos. 3: 15)

Käärme — niin, tuo tahtoo totta

Vallan ottaa;

Herra Jesus tappaa sen. (Ilm. K. 12: 9 ja 20: 10)

Hartaasti, oi, sielu, siitä

Häntä kiitä!

Halleluja riemuiten!

32.

Tämän nykyisen ajan vaivat

eivät ole sen kunnian vertaa.

Maailman korpea matkustaissa murheinen on mieli;

Vaan kun minä pääsen taivaasen, niin riemuun aukee kieli.

(Ps. 126: 1-3)

Sidottuna kieleni täällä on ja kahlittu sangen kovin;

Vaan kylläpä kahleet aukenee, kun pääsen taivaan hoviin.

(Jes. 35: 6)

Mun usein pimeys saavuttaa nyt, kun olen täällä vielä;

Vaan kirkkaus paistaa kaunoinen, kun kerran ollaan siellä.

(Ilm. K. 21: 23)

Tuo kirkkaus, tuo ei himmenny vaan loistokkaana hohtaa.

Odottaos, sieluni, hiukan vain, nyt ylkä jo saapuu kohta!

(Ilm. K. 3: 11; 22: 30)

33.

Ell'ette käänny ja tule niinkuin lapset, niin ette suinkaan tule sisälle taivaan valtakuntaan.

Mieli mull' on kirjoittaa

Lasten nöyryydestä.

Ketään ei voi pahentaa

Puhe suinkaan tästä.

Rakas sielu, neuvoa

Vapahtajan kuule!

Herran omaa puhetta

Turhaks älä luule!

Lasten mieltä tuntemaan

Pyydä Hengen valo;

Heistä opi ainiaan

Kuulijaisuus jalo!

Jotk' ei vielä vastahan

Ota pahennusta,

Viittaa tielle taivahan,

Kun teet parannusta.

Jos et muutu mieleltäs

Lapsen kaltaiseksi,

Nöyräks, siivoks, itsessäs

Hyvään haluiseksi;

Pahassa jos paadut vaan,

Makaat synnin unta:

Osakses ei tulekkaan

Taivaan valtakunta.

Täten Jesus selittää, (Matt. 18: 1-4)

Selitys se sopii.

Käsitä, oi, sielu, tää,

Lasten tavat opi!

Parhaimmaksi nöyryyden

Tahtoo Jesus näyttää,

Tavat hyväin lapsien

Ohjeeks siihen käyttää.

Että lapset nöyrät on,

Senhän nähdä mahdat.

Nöyryys saattaa suosion (1 Piet. 5: 5, 6)

Sitä jos sä tahdot,

Suostu ensin Jumalaan,

Että Häntä halaat,

Nöyryydessä ainiaan

Herran perään palat!

* * *

Lapsista sä nöyryyttä

Kahdell' lailla opi!

Katso ensin köyhyyttä!

Sehän oikein sopii:

Alaston ja vaivainen

Laps on puolest' luonnon,

Pesemätön, saastainen,

Tilan saanut huonon.

Isän, äidin rakkaus

Tahi tuttavitten

Onpi lapsen holhomus:

Lapsi säilyy sitten;

Mutta muutoin kuolemaan

Raukka nääntyy aivan —

Sinä samoin surkeaan

Turmeluksen vaivaan.

Mutta sua armahti

Taivaallinen Isä,

Puolehes^ katsahti,

Antoi armon nisää,

Verellä sun virutti, (Es. 5: 26. 1 Joh. 1: 7)

Vaattehella peitti, (Hes. 16: 4-14. Luukk. 15: 22)

Armostaan sun uudisti,

Syntis kauas heitti. (Jes. 1: 18)

Täss' ei oma ansio

Millään lailla auta:

Synnin palkka tuomio,

Syvä kuolon hauta. (Room. 6: 23)

Mitä lapa myös ansaitsee,

Kehdossa kun makaa?

Millä hän sen palkitsee,

Joka hyvää jakaa?

Laps on vielä voimaton:

Itseään ei nosta.

On myös sangen saamaton:

Tarpeitaan ei osta.

Vallan rakkaudesta

Hän ne kaikki saapi.

Samoin sielu armosta

Armon omistaapi. (Joh. 1: 16)

Omasta ei voimastaan

Koskaan käänny ketään.

Jumala vain armostaan

Parannukseen vetää. (Joh. 6: 44)

Uskon voiman Jesus suo

Niille, jotka pyytää —

Raadollisille, kun nuo

Tuntee monta syytä.

Lapsist' ensin oppios

Nöyryyttä siis tätä:

Armo usko! Ansios,

Koko itses jätä! (2 Tim. 1: 9. Es. 2: 9)

Isä meill' on taivaassa

Rakkauden lähde;

Hän voi auttaa vaivassa

Poikans ansion tähden. —

* * *

Toinen armas opetus

Nöyryyteen on sitten

Lasten nöyrä anomus

Luona vanhemmitten,

Kun he pyytää, valittaa,

Asiansa laatii

Ynnä tinkimättä saa,

Mitä tarvis vaatii.

Laps on yksinkertainen

Tässä nöyryydessään,

Löytää aina vertaisen

Vaikka köyhyydessään,

Korota ei itseään

Yli vertaistensa,

Pitää nöyrän tavan tään

Iloks omaistensa.

Lapsi uskoo kaiken sen,

Mitä vanhin sanoo,

Ilmoittaa myös tarpehen,

Mistä syystä anoo,

Nälän, janon tunnustaa,

Kuumat, kylmyydetkin, —

Silloin ruokaa, juomaa saa

Varjon, vaattehetkin.

Ymmärräthän nyt jo nuo

Ilman selitystä.

Halun kai ne sulle tuo,

Hyvään mieltymystä,

Halun Herraan uskomaan,

Mielen Hältä pyytää

Tarpeet kaikki kohdastaan?

Epäilyyn ei syytä.

Tarpees tyyni ilmi tuo,

Uskoin ano niitä!

Armo-istuimen käy luo! (Hebr. 4: 16)

Ei Hän suutu siitä.

Vaikka anot ahkeraan,

Halus tunnustatki,

Tylyst' ei Hän vastaakkaan,

Armonsa suo ratki.

Seuraa, seuraa, syntinen,

Taivaan tiellä lasta!

Vaivaiselle köyhällen

On se mielukasta.

Sydämestä murheinen

Vilppiä ei kanna;

Käy siis tietä autuuden,

Synti ylön anna!

Kanna syntis Herralle,

Älä yhtään peitä;

Tuomioon sun saattaa ne.

Älä niitä heitä

Lymyyn pois vain selkäs taa:

Niill' on monta jalkaa;

Pian sun ne saavuttaa,

Vallan ottaa alkaa.

Lasten esimerkkihin

Käänny sydämestä!

Kuka kääntyy pikemmin

Kuin laps vääryydestä,

Jos hän vain saa aikanaan

Nuhdeneuvon jalon?

Sinä samoin käänny vaan

Kautta armon valon!

Nuhteet erinomaiset,

Neuvot, manaukset

Antaa Herra vakaiset

Ynnä liikutukset. (2 Tim. 3: 16)

Älä mieltäs paaduta, (Ps. 95: 8)

Kuule Herraa taivaan!

Jos et kuule, joudutpa

Ijäisehen vaivaan.

Laps myös kurituksellen

Alttiiks itsens antaa,

Nöyrin mielin isällen

Käteen vitsan kantaa,

Vikaa anteeks anoopi

Vanhemmilta vielä,

Kyynelissä kylpeepi

Vaan ei vitsaa kiellä.

Ansaitsethan sinäkin

Vitsaa Jumalalta; (Ps. 130: 3)

Pyydä päästä kuitenkin

Vihan vitsan alta; (Ps. 6: 2. Ps. 143: 2)

Kanna vitsa Herrallen,

Tuomit' itses anna:

Ei sua rankaistuksehen

Ansios mukaan panna. (Hebr. 12: 5-11)

Ano, että armoa

Kurja sielus saisi,

Kauhun sijaan sinua

Herra riemuittaisi

Isällisell' armollaan

Kurituksen jälkeen

Eikä armon-oveaan

Panis sulta telkeen.

Hyvyytehen holhoa

Tule aina lasta, (Matt. 18: 5)

Tarkoin häntä varoa,

Ett'ei maailmasta

Pahennusta näkemään

Sattuis vaarallista (Matt. 18: 6-14)

Eikä pahaa tekemään

Ilman holhomista.

Tarvis on myös sielulles

Herran holhousta,

Että saisit onnekses

Hengen hallitusta.

Jesus, joka sieluista

Pidät hellän huolen,

Nöyriks lapsiks opeta,

Vedä kotipuoleen!

34.

Juudas.

Mitä antaa ihminen

Sielunsa lunastukseksi?

Voi, kuin nekin vaarass' on,

Jotk' on tulleet armohon!

Jumalan jo Juudaskin

Hyvin tunsi kylläkin,

Vaan kuin vähään rahaan hän

Hänet suostui myömähän! (Matt. 26: 15)

Ah, voi! Rahan rakkaus

Onpi sielun kadotus.

Maksun varsin pienen vain

Juudas sielustansa sai,

Takaisin hän senkin vei,

Sieluaan ei saanut, ei.

Vielä mieli monella

On kuin juuri Juutaalla:

Pyytää pettää Jumalaa

Mutta sielun kadottaa

Rahaa rakastaessaan,

Riistaa ahnehtiessaan.

Moni hyörii, pyörii vaan,

Kuolevan ei uskokkaan

Tänään, tänä vuonnakaan,

Sit' on huono muistamaan,

Mutta muistaa maailmaa,

Kokoo tänne tavaraa.

Moni, miten Juudaskin,

Tavaransa takaisin

Maailmalle lahjoittais,

Jos niin avun sielu sais.

Mailma vastaa hänellen

Kuten papit Juutaallen:

"Mitä siihen tuleekaan,

Katso itseäsi vaan!"

Murhe tulee suuremmaks,

Mailma sangen kamalaks.

Viimein tulee kuolema,

Hirttää murheen nuoralla. (Matt. 27: 3-5)

35.

Älä käy tuomiolle

palvelijas kanssa!

Mä olen suuri syntinen

Ja rikon Herraa vastaan.

En muuta saata tehdä, en,

Kuin pahaa ainoastaan,

Sentähden luodut päälleni

Kovasti kaikki kantaa.

Ei auta hyvät tekoni.

Kanteensa saatan' antaa;

Hän lausuu: "Herra Jumala,

Tuomitse paha palvelija

Seuraani kadotukseen,

Ijäiseen ahdistukseen!

Kuvasi pois hän vaihetti,

Katalan kaupan teki,

Synneissä oikein lainehti,

Vaikk' kiivautes näki".

Ja taivaat, tähdet kantelee

Mun päällen'. päivä sanelee:

"Säteeni sulle jalon

Toi lämpimän ja valon".

Maa, vesi, ilma sanovat:

"Tarpeekses meiltä tulivat

Sinulle ruoka, juoma,

Tuhannet lahjat kaikki muut

— Ne kukin Luojan luoma —,

Eläimet kedon, yrtit, puut

Sun palveluksees suotiin,

Sä niiden herraks luotiin.

Vaan väärin käytit valtasi;

Siis hävitköön se peräti!"

Ja tuli tuima anoo:

"Hän poltettakoon minussa!"

Kaikk' ilman tuulet sanoo:

"Hän meissä saisi kulua."

Maa, meri ahnas janoo

Ja nielis kokonahan

Kuin Koran joukon pahan. (4 Moos. 16: 1-35)

Ah, kunne kurja kuljenkaan,

Ah, kussa avun, armon saan?

36.

Ei yksikään elävä ole

vakaa sinun edessäs.

En paeta

Voi, Jumala,

Kun uhkaa lakis pyhä. (Nah. 1: 6)

Mun näet läsnä, kaukana,

Mun tieni tunnet yhä. (Ps. 139: 1-12)

En seisoa

Voi vakaana

Edessä Herran hurskaan.

Mua armahda, oi Herra!

Mä vapisen,

Kun katselen,

Kuin syntejä on mulla;

Jos vaikka kuinka tahdon, en

Voi lohdutetuks tulla.

Ne kirjassas

On muistossas

Jokainen järjestänsä.

Mua armahda, oi Herra!

Kenenkä saan

Mä auttamaan

Nyt tässä tuskassani?

Rintaani kyllä lyön mä vaan (Luukk. 18: 13)

En pääse pahastani.

Ah! Surkeus

Ja ahdistus

Sydäntä sangen vaivaa.

Mua armahda, oi Herra!

Oi, Isäni,

Sä Poikasi

Soit edestäni kuolla.

Ah, ole aina kanssani,

Mun kurjan pysy puolla,

Mua opeta,

Näin lopeta

Mull' ovat turhat murheet!

Mua armahda, oi Herra!

Oi suloinen

Sä Jesunen,

Sun veres kallis, pyhä

On turva, vaha vakainen

Kaikessa hädäss' yhä.

Suo, että vaan

Siit' avun saan,

Niin kuolemall' en kuole! (Joh. 11: 25)

Mua armahda, oi Herra!

37.

Ei mikään taida meitä

Jumalan rakkaudesta erottaa.

Henki julkein,

Täällä kulkein,

Näki Jobin elämän

Iloiseksi,

Suloiseksi,

Suuttui siitä enemmän.

Ja hän soimaa:

"Siitä voimaa

Sinuun luottamaan hän saa;

Vaan jos sallit

Lahjas kalliit

Hältä pois, hän lankeaa".

Herra soikin.

Saatan' saikin

Nähdä jumalisuuden

Pysyväksi,

Kestäväksi,

Vaikka tahtoi kaataa sen. (Jobin kirja)

Niin nyt vielä

Sen, mi tiellä

Kulkee uuden elämän,

Herra totta

Hoitoons ottaa

Vaaroiss' aina enemmän.

Tietä taivaan

Me nyt aivan

Ensi kertaa kuljemme,

Maailmasta

Katoovasta

Taivaan riemuun riennämme.

Kyllä kaataa

Monta saatan';

Ylös, ylös uudestaan!

Ollaan hartaat

Sanan karttaa

Selvää, tarkkaa tutkimaan!

38.

Maailmassa on teillä tuska.

Ei muuta kuin

Vain suurin suin

Ne naurun, pilkan pahan

Osakseen saa,

Jotk' ilmoittaa

Uskonsa Jumalahan.

Jos Herran Henki vaikuttaa,

Niin mailma aina ahdistaa

Ja hengen perään kysyy. (1 Piet. 4: 12-14)

Apuna, Jesus, pysy!

Tiedänpä mä:

Kuin kerran sä

Mun ostit verelläsi,

Sä saatanan

Ja maailman

Myös voitat kädelläsi.

Siis Jesus rakas, laupeas,

Suo armos mulle armostas,

Vie vihdoin iloon taivaan!

Mä muutoin hukun aivan.

39.

En ikänä nähnyt vanhurskasta hyljätyksi.

Ken Jumalast' ei luovu, hän

Lapsesta vanhaan isähän

Useinkin ihmetellä saa,

Mitenkä Herra johdattaa (Ps. 37: 25)

Jo ensin täällä ajassa

Ja viimein vielä taivaassa.

Oi rakkautta Jumalan!

Hän antoi Poikans ainoan. (Joh. 3: 16)

Se oli sana alussa

Vaan ilmoitettiin lihassa. (Joh. 1: 1, 14)

Lihaksi tullut Jumala

On yksin mailman auttaja.

Me halajamme taivaasen

Perässä Herran Jesuksen. (2 Kor. 5: 8)

Hän rukoilee myös tähtemme:

"Oi Isä, ota tänne ne,

Joill' on jo mieli muuttunut

Ja syntiin, mailmaan suuttunut!" (Joh. 17: 24)

Hän Isän tykö tultuaan

Lähetti Henkens maailmaan

Omistaan vaarin ottamaan,

Taivaasen luokseen tuottamaan.

Siis olkaamme, me murheiset,

Kuitenkin aina iloiset! (2 Kor. 6: 10)

Pois maailmasta luopuneet

On Jumalasta juopuneet,

Ei mailma heitä tunnekkaan;

He tuntee tuskin toisiaan,

Käydessä tiellä kovalla,

Kun silmät viel' on peitossa. (2 Kor. 3: 15, 16. 1 Sam. 16: 17)

Uus virsi Vapahtajasta

Jo alkaa täällä ajassa.

Sen perussäveleenä on

Jesuksen kuolo viaton,

Ja siin' on selvin näytetty,

Ett' on jo kaikki täytetty.

Nyt luonto, järki pimenee,

Vaan sielun silmät aukenee,

Ja pyhät halut nousevat, (Matt. 27: 45)

Ne Herraa kunnioittavat.

Myös halkee silloin sydämet,

Ne olkoot vaikka kiviset.

Vaan tekopyhä pakenee,

Hän varsin pelkää, vapisee.

Hänellä oma pyhyys on;

Hän tästä siis on osaton.

Hän elää omass' uskossaan;

Ei Herra häntä tunnekkaan.

40.

Valvokaa ja aina rukoilkaa!

Sielu rukoilee

Sekä riitelee

Vastaan himoja, (Gal. 5: 17)

Joita saatana

Siina virittää,

Pyytää piirittää,

Kun et huomaitse;

Siis sä rukoile!

Mailman iloissa

Salaa saatana

Aina vaikuttaa,

Pyytää saavuttaa

Sielun satimeen,

Iloks itselleen.

Muista, sielu, se!

Valvo, rukoile! (Luukk. 21: 36)

Mailma kavaltaa,

Voi sun langettaa.

Viel' on elossa

Käärme kavala,

Eevan pettäjä,

Alast' jättäjä.

On siis tarvista

Aina rukoilla. (1 Tess. 5: 17. Luukk. 18: 1)

Ole valvova

Kaikiss' oloissa!

Älä lihaa vaan

Päästä valtaamaan!

Mailmaa meluineen

Karta kaikkineen

Hengess' iloitse,

Valvo, rukoile!

Mailmaa ihailleet

Saavat kyyneleet

Kyllä perässä

Aina hädässä:

Mailma auttamaan

Ei sua saavukkaan.

Siis sä hylkää se,

Aina rukoile!

Mailman onnea

Sitä tavoita,

Paljon lupaavaa,

Kaikki ottavaa!

Mailman tavara

Myös on katoova.

Unhota siis se,

Aina rukoile!

Mailman kunnia,

Myrkky makea,

Älä tuotakaan

Etsi ollenkaan!

Ei se sammuta

Sielun janoa.

Jätä pois siis se,

Aina rukoile!

Aika kiiruhtaa,

Elon lopettaa.

Siis sä aikanas

Valvo asias!

Huono lihan työ (Gal. 5: 19-21)

Hylkää: joutuu yö. (1 Piet. 4: 3, 7)

Muista, muista se,

Valvo, rukoile!

Katso kaunista

Maata, taivasta, (Ilm. K. 21: 1)

Kunne kulkevat

Kaikki hurskahat

Läpi maailman

Korven kamalan!

Turvaa Jesukseen,

Ryhdy rukoukseen!

Pidä tallessa

Taivaan tavara, (Ilm. K. 3: 11)

Älä tavaraan

Vaihda katoovaan!

Halut häijyt lyö,

Estä lihan työ,

Mutta Hengen työt (2 Gal. 5: 22, 25)

Tee vain päivät, yöt!

Valvo alati

Tässä työssäsi;

Riennä sotimaan

Vähäks aikaa vaan, (Es. 6: 11-18)

Niin saat kruunun sa, (1 Kor. 9: 25)

Palmut kauniit ja (Ilm. K. 7: 9)

Taivaass' ijäti

Kiittää Herraasi.

41.

Rukous.

Vanhurskaan rukous voi paljon,

koska se totinen on.

Kaikkinaisen kiusauksen

Kautta käy tie rukoukseen.

Aivan taivaan avaimeksi

Hurskaat rukouksen keksi.

Tuulen voiman on se vienyt,

Sen on monen koetus tiennyt.

Sudeltakin suun se sulkee:

Susi suistettuna kulkee. (Dan. 6: 10, 21, 22)

Kalliotkin se asettaapi,

Vuoret myöskin musertaapi,

Särkee varsin vasaralla,

Aivan käsin koskematta.

Avaa vankihuonehetkin,

(Ap. T. 12: 5-10 ja 16, 25, 26. I Kun. 17: 17-23)

Herättääpi kuollehetkin, (Ap. T. 9: 36-41)

Halkaisee myös meren vedet, (2 Moos. 14: 10, 15, 16, 21, 22)

Sitoo Herran vihan kädet. (2 Moos. 32: 7-14)

Josua jo aikanansa

Soti rukouksellansa. (Jos. 10: 12-14)

Aurinko siit' alallansa

Seisoi ihastuksissansa. —

Rukous on uskon silta,

Jota myöten joka ilta

Mennä voimme kevyisesti

Yli suruin iloisesti.

Syleillä myös Jesustamme

Voimme rukouksellamme.

Rukous on myös se tykki,

Jolla tappaa vielä nytki

Uskovainen viholliset,

Ulkonaiset, sisälliset. (Es. 6: 11, 18)

Rukoile, niin Herra kuulee! (Ps. 50: 15. Joh. 16: 23. Matt. 7: 7)

Rukoile, niin palaa, tuulee! (1 Kun. 18: 36-38. 2 Kun. 1: 10)

Rukoellen Eljaan henki

Herralta sai satehenki. (1 Kun. 18: 42-45. Jaak. 5: 17, 18)

Kun sua ohjaa Henki taivaan,

Täyttyy pyyntös varmaan aivan.

Riemuvuoden pasuunalla,

Uskon äänen huminalla

Jerikossa muurit raukes,

Jotta joka paikka aukes. (Jos. 6: 12-14, 20)

Eljas rukoili, ja veipä

Kaarne hälle lihaa, leipää. (1 Kun. 17: 1, 6)

Daniel ei nälkään kuolla

Saanut Baabelissa luolaan:

Habakuk kuin vahva tuuli

Ruokaa toi; näin Herra kuuli. (Baab. lohik. 31-38)

Kananean voima totta

Anoen ties avun ottaa. (Matt. 15: 21-28)

Hän, hän anoi monen kerran,

Kunnes heltyi sydän Herran.

Sarpatiss' ol' leski kanssa,

Jauhopivo vakassansa;

Rukoillen hän nautti niitä,

Eikä loppuneet ne siitä. (1 Kun. 17: 10-16)

42.

Ei puheessa, vaan voimassa.

Oikea uskon elämä

Ihmisess' on elävä;

Ei se ole puheessa,

Se on yksin voimassa.

Jolle Herran Hengen suo,

Uuden luonnonkin Hän luo. (Kol. 3: 10)

Joka elää Hengessä,

Hän saa voimaa, väkeä.

Uutta kieltä puhutaan,

Missä luonto uus on vaan:

Sit' ei mailma ymmärrä,

Sitä järki käsitä. (1 Kor. 2: 14)

Eriseurat siittää se,

Kun ei Henki hallitse;

Siksi, rakkahani, te

Rakentakaa uskonne

Aina Herran Hengessä,

Sillä Hän on väkevä.

Joka pyhän Hengen saa,

Ei se mieli seisahtaa:

Muitakin se matkahan

Tahto tielle taivahan;

Hänessä on rakkaus,

Se on uskon omaisuus.

Miss' on tämä omaisuus,

Kuulijaisuus siinä uus;

Parempi se uhria, (1 Sam. 15: 22)

Lausuu Herran profeetta;

Rakkaus myös täyttää lain, (Room. 13: 10)

Kuin jo lasna kuulla sain.

43.

Raadollisten ilosta Herrassa.

Iloitkaa aina Herrassa! Ja

taas minä sanon: iloitkaa!

Surulliset Siionin,

Mesekissä muukalaiset,

Majoissa kun Kedarin,

Täytyy olla asuvaiset; (Ps. 120: 5)

Sielut, jotka armoa

Halaa Jesuksen,

Sielun sulhasen:

Iloitkaamme

Murheissamme;

Kanssamme on nytkin Hän. (Matt. 18: 20 ja 28: 20)

Kaikkinainen huonous,

Jossa morsian riutuu, räytyy;

Oma suuri turmelus,

Jota aina tuta täytyy;

Vaivat tämän elämän, (2 Kor. 4: 17)

Paha maailma,

Itse saatana:

Ei ne tästä

Ilost' estä,

Ett' on Ylkä seurassa. (Room. 8: 18, 38, 39)

Viheliäisyys peljättää

Ynnä tunto turmeluksen.

Kuorma kyllä väsyttää

Alla monen koetuksen.

Vaan kun, sielu, uskossa

Tässä vaivassas,

Heikkoudessas

Herraa alat'

Etsit, halaat,

Heti on Hän apunas. (Ps. 50: 15)

Armon Henki kirkastaa

Veren armon turvaksemme,

Haavain turviin pakottaa

Pakenemaan hätinemme.

Ja ken sinne pakenee,

Avun aina saa:

Jesus armahtaa,

Murheen retken,

Himmin hetken

Sijaan Herrass' ilon saa.

Taivahan tien kaidan sen,

Jota uskovainen kulkee,

Epäusko sydämen

Toisinansa varsin sulkee,

Aivan umpeen tukitsee.

Jesus avaa sen;

Häntä, sielunen,

Kiitä, mennen

Niinkuin ennen

Tietä myöten iloiten!

Vaivaloisuus rasittaa,

Kun niin sielu horjahtelee;

Sydän pahaa uhkuaa,

Pelkää taas ja ajattelee:

"Nyt jo Herra hylkäs mun". (Jes. 49: 14)

Vaan kun vaivassaan

Armoj' anomaan

Sielu ryhtyy,

Silloin yhtyy

Jesus häntä tukemaan.

Horjuvassa haahdessaan

Sielu raukka kilvoittelee,

Meren aalloill' ollessaan

Sinne tänne horjahtelee,

Pelkää haaksirikkoa,

Toivoo satamaa

Mutta unhottaa,

Että aivan

Hyvin laivan

Itse Jesus johdattaa.

Kiusauksin saatana

Tahtoo uskon aivan kaataa,

Tulisilla nuolilla

Epäilykseen sielun saattaa.

Mut kun sielu Jesusta

Avuks huutaa vaan,

Apu annetaan,

Armo koittaa,

Sielu voittaa

Veren kautta voimakkaan. (Ilm. K. 12: 11)

Murheen pätsiin heitetään

Sielu, ruumis kokonansa,

Armo aivan peitetään,

Tuomio uhkaa hirmuillansa,

Tuskat ruumiin runtelee,

Soimaa tuntoa,

Kuolon kauhuja

Saa vain nähdä

Eikä tähdä

Kuin vain lopun hirmuja.

Vaan kun sielu tuskassaan

Avuksensa Herraa huutaa,

Turvaa yksin armoon vaan,

— Silloin Herra kaikki muuttaa:

Murheen pätsist' auttaa pois,

Sielun lohduttaa,

Mielen virvoittaa,

Sanan kautta

Uskoon auttaa,

Ruumiin tuskat lopettaa.

Jumalassa riemuitkaa

Hänen johdatuksestansa,

"Herran kiitos!" veisatkaa

Hänen ihmeavustansa,

Toivossa myös iloitkaa:

Murheet Mesekin,

Majat Kedarin

Vaihtuu maahan

Rakkaampahan,

Taivaallisiin majoihin! (Luukk. 16: 9)

Rakas Jesus, vahvista

Vaarain alla sieluamme,

Kuolemassa kirvoita

Syntisurkeudestamme,

Hengess' auta valvomaan,

Uskoss' ainiaan

Sielun turvaamaan

Rukouksin,

Anomuksin

Yksin ristinkuolemaan!

Kiitos Herran olkohon!

Kuningas Hän armollisin

Kansansa vie lepohon

Käsivarsin voimallisin, (5 Moos. 33: 27)

Uskon teillä harjoittaa,

Oikein opettaa,

Tarpeess kurittaa,

Läpi vaivan

Iloon taivaan

Ihmeisesti johdattaa.

44.

Tänäpänä.

(Sävel: Maa suur' ja avara).

Jo tänään, sielunen,

Käy tielle kaidallen! (Hebr. 3: 13)

Ei sulle lupausta

Päivästä suoda muusta.

Huomenna kenties tässä

Et ole elämässä.

Jos niin et, sielu, tee,

Kun Herra tuomitsee;

Silmänsä tarkat ovat,

Lain käskyt pyhät, kovat; (Ps. 95: 7, 8)

On aika malttaa mieltä,

Palata synnin tieltä.

"Ah, mistä alkaisin?"

Halaja ensinkin

Vain Isäs luokse tulla

— On leipää tarvis sulla — (Luukk. 15: 17)

Rukoillen Jesust' aina:

Hän voimaa sulle lainaa.

Salaiset syntisi

Myös laki kiroopi, (5 Moos. 27: 26)

Niist' yltyy Herra vihaan;

Siis älä luota lihaan,

Vaan Jesus yksin auttaa

Kuolonsa kalliin kautta.

Hän täytti koko lain;

On rakkaus Hän vain.

Siis ajattele sinä:

"Jos Hänet hylkään minä,

Niin tulen tuomituksi,

Ijäti kirotuksi".

45.

Ettekö te paljoa enempi ole kuin he?

(Sävel: Maa suur' ja avara).

Sanoa tahtoisin,

Kuink' armon tavoitin,

En ymmärrä vaan sitä,

Miks Herra huolen pitää

Minusta yli toisten

Parempain, suurenmoisten.

Niin huono olen mä,

Ett' alan nääntyä;

Vaan sieluni kun nääntyy,

Niin puoleeni Hän kääntyy,

Katsahtaa, armahtaapi

Ja sielun virvoittaapi.

Ja sielu riemuitsee,

Riemuissaan laulelee.

Vaan kun Hän armon salaa,

Taas sielu sitte palaa

Silmäämään itseänsä

Ja viheliäisyyttänsä.

46.

Ole heidän käsivartensa varahin niin myös meidän autuutemme murheen ajalla!

(Sävel: Ah, sielun', anna vallit' Herran).

Murheella muistan elämääni:

Se tähän ast' on kulunut

Synneissä suuriss' alinomaa,

Mä niissä olen riehunut.

Nyt taakseni käyn katsomaan…

Voi, jos ei mua oliskaan!

Mua pelko pyytää maahan painaa

Ja murheen aallot vaivuttaa,

Kun syntiä tein armon päälle,

Yllyttäin vihaan Jumalaa.

Parempi, jos en ollenkaan

Olisi tullut maailmaan.

Oi, Herra Jesus, joko tunnet,

Kuink' olen aivan saastainen,

Puoleeni armokasvos käännä,

Lepytä Isä vihainen!

Rukoilen sydämestäni,

Ah, armahda, oi, Herrani!

Maailma meitä pilkkaa, polkee,

Se osa meille sallitaan;

Vaan kerran päästään tuskan alta,

Kun seuraamme me Sua vaan.

Oi, Jesus, kuule taivaassa,

Kun valitamme vaivassa!

Ei Jobin vertoo Itämaalla

Havaittu Herran pelvossa:

Hunajan hälle vuoret vuoti,

Häll' oli riistaa, mainetta.

Vanhuskin nousi, vaikeni,

Kun saapui hän ja puheli.

Vaan ilma yltyi, pauhu paisui,

Jo myrsky riehui raivoten,

Ja paha henki ilman alta

Sai Jobin suureen murheesen.

Hän tuhkaan istui sairaana,

Vaikk' oli Herran huomassa. (Jobin kirj. 1 ja 2 luku)

Niin lopun ajalla myös tällä

Nyt villitykset pauhaavat;

Ne myrskyn lailla raivoavat

Ja kaikki maahan tallaavat;

Myös paisuvia pahoja

Myrkyllään nostaa saatana.

Jos vaikka aasit surmaisitkin

Ja kamelitkin kuoletat

— Kun niitä rakastamme raukat —,

Niin säästä sielut katalat!

Sun tykös itkein huudamme,

Lähetä Henkes luoksemme!

47.

Meidän Jumalamme tykönä on

paljo anteeksi antamusta.

Nyt ihmettä tuhlaajapojasta kuullaan:

Kun köyhyydessä hän nääntyy

Ja verhoa puuttuvi hältä ja ruokaa,

Niin isänsä luokse hän kääntyy.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon,

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Hän nousevi, jättäen laidunpaikan,

Joll' äsken sikoja kaitsi,

Ja käy isän armahan kotoa kohden,

On lempeä, hoitoa paitsi.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon,

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Suin itkevin lausuvi hän isällensä:

"Mua ottaos luoksesi vielä!

Mun nälkää, janoa kärsiä täytyi,

Ja vaipua tahdoin tiellä".

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

"Perintöni kallihin tuhlasin kaiken,

Eläissäni tyhmien lailla;

Kuitenkin armoja sulta nyt kerjään

Mä väsynyt vierahill' mailla".

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

"Pojakses en pyydä, mut palvelijakses,

Kun syntiä tein sua vastaan.

Sun orjanas ainian mielisin olla

Ja leivässäs ainoastaan".

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Vaan hänt' isä vastahan kauas jo juoksee

Ja kaulahan lankeaapi

Ja suudellen sylihinsäkin sulkee

Ja huoneesen johdattaapi.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Nyt laittavi hän pidot lihavat sangen,

Ja riemuita kunkin on määrä. —

Niin myös Isä taivahan syntisen ottaa,

Jos tiensä hylkää väärän.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Hän on kuin paimen, mi laumahan lampaan

Kadonneen korvesta saapi,

Vie riemuiten olallaan sekä kaikki

Myös ystävät riemuittaapi.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Oi, parhain Paimen, Sä rakkaudellas

Etsiskele eksyneitä,

Niin ett' olis riemua taivahat täynnä,

Kun sinne sä noudat heitä.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Oi, johdata meitä, Sä Paimen hellä,

Evankeliumin laidunmailla,

Niin tahdomme Sinua ylistellä:

Meilt' ei ole mitään vailla.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

Taivaisehen lammashuoneesen sitten

Autuina me siirtyä saamme

Ja kanss' valituitten ja enkelitten

Ylistää sua, Auttajaamme.

Siis Jesuksen kiitos ja kunnia olkoon,

Kun tuhlaajapoikakin kääntyy!

48.

Etsikää Herraa, koska

Hän löytää taitaan!

(Sävel: Herra, Luoja taivasten.

" Veisatkaamme, veikkoset.)

Käänny, käänny, syntinen!

Jumala on haluinen.

Vielä nyt Hän armahtaa

Ovellesi kolkuttaa. (Ilm. K. 3: 20)

Huomaa Herran kolkutus,

Ota vastaan vaikutus

Kääntymiseks sielulles,

Autuaaksi tullakses!

Kuule! Jesus varoittaa,

Huutaa, käskee, kehoittaa:

"Kiiruusti tee parannus,

Synneistäsi lakkaamus!" (Mark. 1: 15)

Jesus kärsei kuoleman,

Avas meille taivahan,

Päästi synnin kahleista,

Elon antoi armosta.

Kuoloon ei Hän meitä sois,

Synnistä vain pyytää pois,

Vannoo itse kauttansa:

"Pidän teistä murhetta".

Nyt on aika autuuden.

Ota vaari, syntinen,

Ymmärrä ja huomaa oi:

Armon Jesus antaa voi!

Viel' on Herra armoinen;

Riennä parannuksehen!

Armon aika kiiruhtaa,

Kuolemassa loppuns saa.

Jos et käänny milloinkaan,

Vaikka kyllä kutsutaan;

Jos vain itses paadutat:

Vihaa vain niin kartutat.

Et saa sielun lepoa,

Jos et etsi Jesusta,

Joka synnin vioista

Puhdistaa sun kaikista.

Lankee Herran jalkoihin,

Puhkee kyynelvirtoihin:

Särjetty sun sydämes

Uhriks anna Jesukses!

Puplikaanin tavalla

Ano hartaudessa:

"Herra, ole armoinen,

Olen suuri syntinen!" (Luukk. 18: 13)

Luota lunastuksehen,

Ansiohon Jesuksen,

Jotta kuva Luojasi

Sinussa niin kasvaisi!

Älä anna saatanan,

Lihasi ja maailman

Itseäsi estellä,

Kadotukseen vietellä!

Aika tääll' on lyhyinen.

Sitä seuraa ijäinen

Joko ilo enkelein

Taikka parku perkelein.

Vapisten ja pelvolla

Valvo armon aikana, (Fil. 2: 12)

Ollaksesi oksana

Jesuksessa tuoreena! (Joh. 15: 6)

Niin sä vältät helvetin,

Pääset taivaan salihin.

Suokoon tämän Jumala

Armostansa suuresta!

Ijäisesti sitte me

Häntä siitä kiitämme,

Tahdomme myös palvella

Enkelitten seurassa.

49.

Ei terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat.

Sodassa olen ollut, (Joh. 7: 1)

Terveenä sieltä tullut.

Sain kyllä monta nuolta

Rintaani, mut ei huolta, (Es. 6: 12, 16. 2 Tim. 2: 3)

Kun Jesukselta haavat

Voidetta hyvää saavat.

Hän on niin hyvä, jotta

Parantaa palkinnotta. (Matt. 11: 28. Jes. 55: 1)

Hän avun antaa mulle;

Mä sanon: "Kiitos sulle!"

En kyllin kiittää suulla

Hänt' osaa muiden kuulla.

Riemuinen mull' on rinta;

Minust' on kallis hinta:

Mun Jesus osti verin,

Min ristin alta perin;

Tuo ei vain tyhjä juttu,

Vaan kaikill' aivan tuttu.

Jumalall' olen rakas, (Joh. 3: 16)

Sen Jesus täysin takas.

Ja rikas olen aivan,

Kun itse Herra taivaan

Perinnön rinnallansa

Suo valtakunnassansa. (Room. 8: 17)

50.

Elämänkertani.

Minä olen kaikki vahingoksi lukenut ja ne raiskana pidän, että minä Kristuksen voittaisin.

Koska loppui kirkkovuos,

Olin aivan synnin suoss'.

Synnin tietty seuraus

Kuolo on ja kirous. (Room. 6: 23. 5 Moos. 27: 26. 1 Moos. 3: 19)

Pahoin pelkäsin mä niin,

Joutunenko helvettiin.

Jesus syntyi jouluna;

Siitä sain mä toivoa.

Kristus oli kuvattu,

Lunastajaks luvattu.

Enkel' lausui taivaasta:

"Rauha olkoon mailmassa!" (Luukk. 2: 14)

Vasta vuonna uutena

Aukas suuni Jumala

Laulamahan kiitosta

Uudest' armoliitosta,

Minkä maailmaan Hän toi,

Mullekin siis osan soi,

Kun Hän sallei vuotavan

Ensimmäisen pisaran

Pyhää vertään, ostaakseen (Luukk. 2: 21)

Mua sillä itselleen,

Pelastaakseen sieluain,

Puhdistaakseen ruumistain.

Järjen pitkäperjantai

Minussa myös alkuns sai,

Kidutti mun sieluain,

Miten mailma Jesustain,

Sanoi: "Jesus kuoli pois;

Ken nyt sua auttaa vois?"

Näin se myös mun peljätti:

"Suuret on sun syntisi;

Sinua ei valita,

Sull' ei suoda armoa".

Kysyin: "Mistä avun saa?"

Vaan ei ollut auttajaa.

Järki petti minua

Kauan niinkuin kiusaaja,

Tahtonut ei armoa

Omistaa vain armosta.

Pelastusta huusin, vaan

Vastaust' en saanutkaan.

Järki tahtoi täyttämään

Työt ja niitä näyttämään.

Rukoilin: "Ah, Jumala,

Mulle anna armoa!"

Uskon voima oli pois;

"Mistä sen saada vois?"

Sanottiin: "Sen Kristus suo;"

Golgataan käy ristin luo,

Ano lailla ryövärin:

"Herra, muista muakin,

Koska tulet voimahas

Taivaan-valtakuntahas!" (Luukk. 23: 42)

Silloin vasta huomasin,

Mitä tässä tarvitsin,

Rukoilin kuin ryöväri.

Jumala sen havaitsi,

Tuli kohta auttamaan

Avarasta armostaan.

Kristus huusi kuollessaan, (Luukk. 23: 46)

Hätäännyin myös huutamaan.

Järjen päivä pimeni;

Uskon aurink' yleni;

Toivon täysikuulla — oi! —

Pääsijäinen riemun toi.

Hauta — kas! — nyt aukeni

— Pyhä halu virkosi —;

Usko, Henki sanomaan

Kiiltävissä vaatteissaan

Riensivät; mä pelkäsin,

Vallan maahan katselin.

Uskonut en uskovan'

Sanantuojaa taivahan,

Hiivin hautaan katsomaan

— Sanaa Herran tutkimaan —,

Ja kun siellä katselin,

Jo mä silloin itkinkin.

Jesus seisoi takanain,

Kysyi minun itkuain.

Sanoin: "Oi, en auttajaa,

Jesustani, nähdä saa!"

Silmän' oli soennut,

Häntä en mä tuntenut.

Lauseista Hän Raamatun

Näytti autetuks jo mun,

Näytti omat haavatkin.

Tuosta Hänet tunsinkin.

Muillekin vein sanomaa:

"Kaikki Hältä avun saa".

Maailma tuon huomaitsi,

Hulluksi mun tuomitsi,

Kuka lukemisesta,

Kuka muusta puuhasta,

Teeskelystä myös, ja niin

Hautaa mulle kaivettiin.

Niin soi Herra heluntain.

Pyhän Hengen silloin sain…

Jumalan näin Jumalaksi,

Tulin muista kamalaksi.

Silloin saapui kreikkalaiset,

Itseänsä kehuvaiset.

Arapialaisten suku

Saapui, yllä oma puku;

Sepä kerskui uskostansa,

Oli rikas tullessansa.

Tulivat myös kreettalaiset,

Varsin valehtelevaiset.

Maailma — Mesopotamia —,

Synnin sumusta niin samia,

Luuli minun lankeevaiseks,

Viinast' aivan humalaiseks. — (Ap. Tek. 2 luku)

Mik' on Hengen vaikutusta,

Mailmasta se hullutusta.

Vaan kun tuli kolminaisuus,

Muut kaikk' oli katoovaisuus;

Huusin kolminkertaisesti,

Vaikka kuinka mailma esti:

"Jumalan kolm'yhteisen

Kiitos olkoon ijäinen!"

51.

Älä niitä ensinkään pelkää,

joita sinun kärsimän pitää.

Hengelliset matkaajat!

Tyytyväiset, iloisat

Olkaa kuormaa kantaissanne,

Taivaan tietä kulkeissanne!

Jesus itse johdattaa,

Verellänsä vahvistaa.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat. (Matt. 6: 19, 20)

Usein täytyy kulkea

Kavalainkin joukossa,

Jotka syvyytehen syytää,

Multaan maahan kaataa pyytää,

Julki hyviks näyttävät,

Salaa päälle täyttävät.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Jos sun päälles tulevat

Oudot, tuntemattomat,

Niinkuin villieläväistä

Sua häätäen, niin näistä

Huuda Herraa auttamaan,

Luota, turvaa Jumalaan!

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Jos sua valheen verkkoihin

Kovin kiedottaisihin

Omassakin kotonasi,

Kärsi tuota puolestasi:

Saatana ei saavuta,

Vaikk' on hällä apua.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Jos sun köyhyys käsittää,

Nälkä tahtoo näännyttää,

Eikä auttajata sulla

Ole eikä tahdo tulla,

Turvaa silloin Jumalaan,

Kaikkein apuun, auttajaan!

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Jos sun Latsaruksena

Täytyy maata vuoteessa,

Tyydy aina teihin taivaan!

Älä suutu, väsy vaivaan!

Kyllä murheen sumusää

Pian poistuu, selviää.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Sieluas jos ahdistaa,

Mieltäs soimaa, rasittaa,

Jotta täytyy tuskitella,

Sydämessäs valitella,

Muista, että saatana

Ampuu tulinuolia!

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Jos sua parvi pahoja

Soimaa, sortaa aiheetta,

Älä sentään huoli heistä,

Ota vaari Herran teistä!

Liiaksi se arkailee,

Joka koiraa karkailee.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Kaikk' on paljon kärsineet,

Jotk' on taivast' etsineet.

Jos et sinä kärsi näitä,

Et saa viettää taivaan häitä.

Murheest' iloon saavutaan,

Häpeästä kunniaan.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Ristin tie on talvitie,

Joka suoraa päätä vie

Halki soiden, poikki jäiden

— Kautta kiusausten näiden —

Jos sull' outo tie on tää,

Niin on huono matkas pää.

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Vaan jos hyvin päättyypi

Maailmasta matkasi,

Otetaan sua riemuin aivan

Vastaan satamassa taivaan,

Kussa saat sä todistaa:

"Tääll' ei tarvis valittaa!"

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

Siellä ilo, autuus on

Täydellinen, loputon.

Rientäkäämme! — muutoin jäämme;

Sinne, sinne pyrkikäämme

Siihen iloon asumaan,

Joka taivaass' annetaan!

Mailmalliset katoovat,

Vaan ei taivaan tavarat.

52.

Ei rakkaus koskaan väsy.

Armon lapset ahdistetut,

Jesuksehen istutetut,

Teill' on tieto tunnossanne,

Ett' on Jesus joukossanne,

Maailmasta luopuneet,

Jesuksehen juurtuneet.

Jesus antaa taivaan mannaa;

Huutakaatte Hosiannaa!

Iloitkaatte, riemuitkaatte,

Kiitos Hälle veisatkaatte,

Joka teitä virvoittaa,

Synnin siteet kirvoittaa!

Auttamaan Hän tuli tänne,

Näki teidät veressänne

Puolikuolleena tiellä,

Sitoi haavanne, vei vielä

Majahan ja isännän

Hoitoon antoi hyvähän. (Luukk. 10: 30-35)

Hän ne sanoo isänniksi,

Käskee toisten korjaajiksi,

Joille Hän suo valistuksen

Ynnä Hengen todistuksen.

Kaksi penninkiä nuo

Monelle Hän vielä suo.

Kärsiä Hän käskee vielä

Ajan, jonka Hän on tiellä;

Palatessaan lupaa maksaa,

Käyttää aina armotaksaa. —

Rakkaudesta toisia

Hoitaissa ei suututa.

53,

Minä annan lahjaksi.

(Sävel: Jesus kunnian kruunun kantaa).

Kerjäläiset hengelliset,

Toisianne rohkaiskaa,

Kerjäämähän ruvetkaa

Isannältä Jesukselta!

Hän vain yksin lahjoittaa,

Muilta emme mitään saa.

Kerjäläiset katuvaiset,

Puhdistusta pyytäkää

Ynnä uutta elämää

Jesukselta suloiselta!

Hän teit' yksin uudistaa,

Verellänsä puhdistaa.

Kerjäläiset itkeväiset,

Virvoitusta sielulle

Pyytäkää ja mielelle

Jesukselta armiaalta,

Joka teissä Hengellään

Muuttaa mielen tykkänään!

Kerjäläiset murheelliset,

Joit' ei suinkaan huvita

Tavaroineen maailma,

Jesukselta Antajalta

Uutta maata anokaa! (Ilm. K. 21: 1)

Häneltä sen myöskin saa.

Kerjäläiset viheliäiset,

Synnin tuntoon vajonneet,

Toivosta jo luopuneet,

Jesustanne Auttajaanne

Pyytäkäätte hätähän!

Ensin auttaa teitä Hän.

Kerjäläiset kaikellaiset,

Jotka kulkee kerjuulla,

Pyytäin armost' armoa

Jesukselta laupeaalta,

Häntä ylistelköötkin

Sydämellään, suullaankin!

54.

Me olemme Jumalan perilliset ja

Kristuksen kanssaperilliset.

Auta, Jesus, uskomahan,

Kulkemahan

Sitä tietä tasaista,

Jota itsekin maan päällä

Kuljit täällä:

Rakastamaan opeta

— Niinkuin tulee — lähimmäistä,

Muista näistä

Enimmän vain Sinua!

Auta, Jesus, kärsimähän,

Tyytymätön

Sinun tahtoos ainiaan;

Toivossa suo risti kantaa,

Itsen' antaa

Sinun haltuus kokonaan;

Apu ollos ilossani,

Murheessani,

Neuvo armoos luottamaan!

Auta, Jesus, itsellesi

Omaksesi

Veres kautta minua!

Mua valittujes kanssa

Kokonansa

Maailmasta erota!

Vahvista mun voimiani,

Uskoani

Läpi mailman kulkeissa!

Auta, Jesus, lähteissäni,

Päästessäni

Maailmasta pahasta;

Suo mun tulla osalliseks,

Perilliseks

Kanssas itse taivaassa:

Ijäti saan Sua kiittää

Sitten siitä

Armostasi suuresta.

55.

Ruumiini ja sieluni

iloitsee elävässä Jumalassa.

Herra tässä paikassa

Onpi totisesti. (1 Moos. 28: 16)

Mikä meitä Herrassa

Iloitsemast' esti,

Vaikka hulluiks herjataan

Kaikki katuvaiset,

Viisaiks julistetaan vaan

Pahat paatuvaiset!

Ruumis, sielu iloitsee

Lunastuksestansa, (Ps. 84: 3)

Ansiosta kiittelee

Yksin Jesustansa;

Puolestamme vaivoissa

Hän ol' ijäisissä,

Päästi pahan pauloista,

Itse helvetistä. (Kol. 2: 15)

Vaikka loppu maailman

Käy jo lähemmäksi,

Verivirta Karitsan

Ei käy kylmemmäksi:

Vielä voi se kirvoittaa

Synnin kahlehista,

Vieläkin se virvoittaa

Mielen murehista.

Virret muut ne vanhenee;

Karitsaa vain yhä

Uusin virsin kiittelee

Herran Siion pyhä.

Mailma katsoo oudoks tään,

Kun ei ole nähnyt

Eikä nähdä pyydäkkään,

Mit' on Jesus tehnyt.

Kiittäkäätte Karitsaa

Kaikki uskovaiset!

Ylistystä veisatkaa

Armon sukulaiset!

Ynnä yhdell' äänellä

Ylistäkää Isää

Sekä Pyhää Henkeä,

Joka voimaa lisää!

56.

Autuaita ovat ne ihmiset,

jotka sinun pitävät väkenänsä.

Tänne, Jesus, sanaas pyhää

Kokoonnuimme kuulemaan.

Tykönämme pysy yhä,

Auta yhteen saapumaan

Meitä luokses mielessämme,

Että mailmast' eriämme.

Pimeä on järki meillä

Sielun silmä sokea,

Johdata siis Henkes teillä;

Siellä sielu valista!

Mielemme sä uudistaos,

Sydämemme puhdistaos!

Jesus, Isäs kunnian valo, (Hebr. 1: 3)

Joka paistat ainiaan,

Ole sielun ilo jalo,

Johda rauhan satamaan!

Silmät, korvat, suu ja kieli

Hallitse ja koko mieli!

57.

Sinun Sanas on minun jalkaini

kynttilä ja valkeus minun teilläni.

Sanastasi kiitän Sua,

Jolla, Jesus, johdot mua.

Anna minun kuulla sitä,

Suo sen sielussani itää;

Auta Sua rakastamaan,

Lähimmäistä holhoamaan!

Selvä käskysi on meillä

Kulkemahan rauhan teillä.

Suo, ett' arkiona aina

Sielu on kuin sunnuntaina

Täytettynä Hengelläsi,

Kuten Sinun templissäsi!

Suo mun elinaikanani

Pitää huolta sielustani!

Uskoin, toivoin auta vielä

Kulkemaan mua taivaan tiellä!

Uskovistas vaari ota,

Kunnes päättyy synnin sota!

58.

Hän rakasti meitä ensin.

Jumala on rakkaus, (1 Joh. 4: 16)

Jesus siit' on takaus.

Mitä siis nyt puuttuu?

Rakkautta meiltä myös

Vaatii Herra uskon työss';

Siinä kaikki muuttuu.

Joka tahtoo Jumalaa

Yli kaiken rakastaa,

Ei hän huoli muista;

Ruumiin joka jäsenen

Tässä työssä rakkauden

Alati hän suistaa.

59.

Anna ties Herran haltuun!

Mä kaikkeni: sieluni, ruumihini

Tuon, Herra, sun haltuhus, huomahasi

Mull' on ilo siitä

Kun kaitset sä niitä

Sun sauvallasi. (Ps. 23: 2, 4)

60.

Usko on vahva uskallus

niihin, joita toivotaan.

Usko on se kirkko,

Jossa sielu virkoo,

Alkaa eloaan.

Halu on se jalka, (Ps. 42: 2, 3)

Jolla sielu alkaa

Ensin kulkemaan.

Toivo on se polku.

Jota myöten kulku

Ensin aljetaan.

61.

Avukses huuda minua hädässäs!

Joka luottaa Herraan taivaan

Alla ankarankin vaivan,

Aina Herra häntä kuulee, (Ps. 65: 3)

Häpeään ei siis hän tule.

Vaikka mailma tahtois niellä,

Hän vain kestää, pysyy tiellä.

Herra hälle voimaa antaa,

Käsissään Hän hänet kantaa. (Ps. 91: 12)

Kuka voikaan voittaa sitä,

Jonka puolta Herra pitää? (Room. 8: 31)

Ei hän huku minkään kautta;

Itse Herra häntä auttaa.

62.

Joka syö minun lihani ja juo minun

vereni, hänellä on ijankaikkinen elämä.

Hartaasti halaa sydämen',

Ett' kallis veri Jesuksen

Niin sielussani vaikuttais,

Ett' oikein Hänet nähdä sais, (Joh. 20: 27-29)

Ja taivuttais niin mieleni,

Ett' tuosta kiittäis kieleni;

Mä sitte jo maan päällä — kas —

Olisin aivan autuas. (Luukk. 1: 45)

63.

Minä teen sinun valituksi murheen pätsissä.

Hyvin Herra kaikki teki:

Silloin, kun Hän hyväks näki,

Pani surun suitsimiksi,

Pahat päivät päitsimiksi,

Ajoi niillä viisaasti,

Synnin orjan seisahti. (2 Kor. 7: 10. Matt. 5: 4)

64.

Maistakaa ja katsokaa, kuinka Herra on suloinen!

Kyllä Herra huolen pitää:

Kasvattaa sen, mikä itää,

Sijallaan suo satehen,

Antaa aamukastehen,

Armosta myös poutaa antaa,

Kasvun korjuusenkin kantaa.

Herra on mun kaitsijani, (Ps. 23: 1)

Jesus edesvastaajani; (1 Joh. 2: 1)

Hän on minut ostanut,

Tielle käymään nostanut,

Avun aina mulle tuottaa.

Häneen, sieluni, saat luottaa.

Mua johdattaa Hän vielä

Kaitaisella taivaan tiellä.

Järki ei voi johdattaa,

Sielun sairaaksi vain saa.

Pois siis, järki, jää nyt siitä!

Siinä ei sun neuvos riitä!

Tule, Pyhä Henki, täytä

Herran työ ja apu näytä,

Synnin haavat sitele,

Hellin hoida, pitele;

Anna usko, kuuliaisuus,

Rakkaus: uskon ominaisuus!

Kiitos armon antamastas,

Käsissäsi kantamastas!

Kiitos Sulle ijäinen!

Rakkaampaa en tiedä, en!

Kiitos voiton Ruhtinaalle,

Korkeimmalle Kuninkaalle!

65.

Kasvakaamme kukin täydeksi mieheksi!

Sitä suloisuutta, oi,

Jonka Herra antaa!

Tuntea vain ne sen voi,

Jotka sitä kantaa.

Riemun henki heiluttaa

Uskovaisiansa

Kuni äiti lastansa

Käsivarsillansa.

Äiti tahtoo lastansa

Siten suuremmaksi.

Samoin tahtoo Jumala

Lastaan autuaaksi,

Että mies siis tulisi

Hengen mitan mukaan, (Es. 4: 11-16)

Taivaan tietä kulkisi,

Eikä hukkuis kukaan.

Tämä Hengen huvitus

On myös tarpeellinen,

Että näkyis erotus,

Ken on hengellinen;

Eihän Henki vaikuta,

Jos ei sitä ole,

Eikä ilman tarvista

Koskaan Henki tule.

Jotka nousta tahtovat

Turmeluksen suosta,

Henkeä he anovat

Auttajakseen tuosta.

He sen hyvin näkevät,

Ett'ei itse jaksa,

Eikä omat väkevät

Voimat mitään maksa.

66.

Me hullut pidimme hänen elämänsä tyhmänä.

Ruumihini riemuitsee

Herran hyvyydestä,

Sieluni myös iloitsee (Ps. 8: 43)

Armon kyllyydestä

Nyt jo täällä vaivassa,

Mitä sitte taivaassa,

Miss' ei mikään estä!

Siell' on kiitos aina suuss':

"Oikein Herra kosti". (Hebr. 10: 30. Room. 2: 6)

Siell' on virsi aina uus,

Että Jesus osti

Viheliäisen syntisen,

Helvetin perillisen

Helvetistä nosti.

Meist' ei silloin maailma

Sanokkaan: "Te hullut!" (Viis. Kirj. 5: 1-17)

Siellä kaikki sinua

Sanoo: "Terve tullut!"

Yhtyä sä virteen saat,

Jonka alkaa autuaat,

Pelastetut hullut.

Siell' ei ole saatana

Tahtomassa niellä (Ilm. K. 20: 10)

Eikä epäuskoa

Niinkuin täällä vielä.

"Vanhat ovat kadonneet,

Kaikki uusiks muuttuneet," (2 Kor. 5: 17)

Näin saa laulaa siellä.

67.

Meidän Jumalaamme kiittää on kallis asia.

Veisatkaamme, veisatkaamme

Kiitos Jumalalle,

Huvitukset kaikki muut

Jättäin maailmalle! (Ps. 73: 25, 26)

Iloitkaamme, iloitkaamme!

Yks on Paimen meillä,

Joka meitä johdattaa

Matkoilla ja teillä. (Ps. 23. Joh. 10: 11)

Riemuitkaamme, riemuitkaamme!

Meill' on sama Henki,

Joka lahjaks annettiin

Herran pyhillenki. (1 Kor. 2: 12)

Puhukaamme, puhukaamme

Jesuksesta vaan me!

Osan aina runsaamman

Hänestä niin saamme.

Kehukaamme, kehukaamme

Häntä keskenämme,

Niin kentiesi joku käy

Vielä perässämme.

Etsikäämme, etsikäämme

Eloo tulevaista,

Jota joskus täällä jo

Saamme hiukan maistaa.

Kulkekaamme, kulkekaamme

Ilman pelkäämättä!

Auttamatta omiaan

Ei voi Jesus jättää.

Kärsikäämme, kärsikäämme

Joka kiusausta!

Murheen jälkeen Jumala

Antaa lohdutusta.

Toivokaamme, toivokaamme,

Vaikka järki kieltää!

Eihän luonto ymmärrä

Herran Hengen mieltä. (1 Kor. 2: 14)

Uskokaamme, uskokaamme

Herran lupausta,

Vaikk'ei siinä oliskaan

Yhtään todistusta!

Rukoilkaamme, rukoilkaamme

Ilman lakkaamatta, (1 Tess. 5: 17)

Maailmasta milloinkaan

Mitään huolimatta!

Kiittäkäämme, kiittäkäämme

Kaikkein kauas kuulla

Herran töitä suuria

Sydämellä, suulla! (Ps. 145: 10-12)

Lähtekäämme, lähtekäämme

Niinkuin vieras väki! (Ps. 120: 5)

Autuas on kansa, kun

Kotomaansa näki.

Rientäkäämme, rientäkäämme

Kohden kotomaata! (Hebr. 11: 13-16)

Turhuudellaan tyydyttää

Maailma ei saata.

Huutakaamme, huutakaamme!

Ylhäält' avun saamme. (Ps. 50: 15)

Hitaiksi jos tulemme,

Taas me rukoilkaamme! (Room. 12: 11)

Anokaamme, anokaamme

Uutta herätystä!

Joka päivä tarvitaan

Uskon enennystä.

Pyytäkäämme, pyytäkäämme

Jesus uskoin tuta!

Paljain liikutuksin ei

Oikein perustuta.

Raketkaamme, raketkaamme

Huone kalliolle, (1 Piet. 2: 4-8)

Autuutemme perustus

Herran ansiolle!

Ottakaamme, ottakaamme

Rakentajaksemme

Kulmakivi, perustus,

Patsas — Jesuksemme! (Ap. Tek. 4: 11. 1 Kor. 3: 11. Es. 2: 20-22)

Joutukaamme, joutukaamme!

Taivaass' iloitsevat

Taivaan sotajoukot, kun

Meitä vartoilevat. (Luukk. 15: 7, 10)

Kiittäkäämme, kiittäkäämme!

Armost' ainoastaan

Autuus meill' on, vaikka kuin

Järki sanois vastaan. (Es. 2: 8)

68.

Mikä on ihminen, että häntä muistat!

Ah, kuinka ihmeellisesti

Jumala murheeni pitää!

Mun mieleni ja kieleni

Ain ylistäköön sitä!

Hyvyyttä Herran veisatkoot

Pienetkin suurten kanssa,

Ja Hänen töitään tutkikoot

Jokainen kohdastansa! (Ps. 148: 12, 13)

69.

Kiitos! Kiitos! Kiitos!

Kiitä, sieluni, Herraa, ja

kaikki mitä minussa on,

Hänen pyhää nimeänsä!

Kiitos Herran, joka kuulee

Kurjan huudon taivaasen! (Ps. 65: 3)

Kiitos Herran, joka tulee

Virvoittamaan vaivaisen! (Matt. 11: 28)

Kiitos Herran, joka antaa

Armostansa autuuden! (Es. 2: 8)

Kiitos Herran, joka kantaa

Sanassansa totuuden! (Ps. 33: 4)

Kiitos Herran, joka osti

Meitä Poikans verellä!

Kiitos Herran, joka nosti

Väkevällä kädellä!

Kiitos Herran, joka päästi

Sielun synnin siteistä! (Ps. 116: 8)

Kiitos Herran, joka säästi

Tuomittua syntistä!

Kiitos olkoon Jesukselle!

Hän on kaikki täyttänyt. (Joh. 19: 30)

Kiitos olkoon Jesukselle

Hän on sen myös näyttänyt.

Kiitos olkoon Jesukselle,

Joka tuli mailmahan!

Kiitos olkoon Jesukselle,

Joka voitti saatanan! (Kol 2: 15)

Kiitos olkoon Jesukselle,

Kun mun ruokkii isoovan! (Luukk. 1: 53)

Kiitos olkoon Jesukselle,

Kun mun juottaa janoovan! (Ilm. K. 21: 6. Jes. 55: 1. Joh. 4: 10)

Kiitos olkoon Jesukselle,

Kun Hän tuli avuksi!

Kiitos olkoon Jesukselle,

Kun Hän Hengen lahjoitti! (Ap. Tek. 2: 23)

Pyhän Hengen olkoon kiitos,

Joka aina lohduttaa!

Pyhän Hengen olkoon kiitos,

Joka oikein johdattaa!

Pyhän Hengen olkoon kiitos,

Kun Hän sielun virvoittaa!

Pyhän Hengen olkoon kiitos,

Kun mun täältä kirvoittaa!

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK KORVEN KAIKUJA: HENGELLISIÄ LAULUJA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

KORVEN KAIKUJA

LAULUJEN LUETTELO:

ALKULAUSE.

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE