The Project Gutenberg eBook of R.U.R.

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: R.U.R.

Author: Karel Čapek

Release date: August 2, 2004 [eBook #13083]

Most recently updated: December 18, 2020

Language: Czech

Credits: Thanks to Curtis Weyant and Al Haines for creating plain text from HTML.

The HTML came from an anonymous donor.

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK R.U.R. ***

Karel Čapek

R.U.R.

(Rossum´s Universal Robots)

Kolektivní drama o vstupní komedii a třech dějstvích

OSOBY

Harry Domin

centrální ředitel Rossumových Univerzálních Robotů

Inž. Fabry

generální technický ředitel R.U.R.

Dr. Gall

přednosta fyziologického a výzkumného oddělení R.U.R.

Dr. Hallemeier

přednosta ústavu pro psychologii a výchovu robotů R.U.R

Konzul Busman

generální komerční ředitel R.U.R.

Stavitel Alquist

šéf staveb R.U.R.

Helena Gloryová

Nána

její chůva

Marius

Robot

Sulla

Robotka

Radius

Robot

Damon

Robot

1. Robot

2. Robot

3. Robot

4. Robot

Primus

Robot

Helena

Robotka

Robotský sluha

a četní Roboti

Domin

v předehře asi osmatřicetiletý, vysoký, oholený

Fabry

rovněž oholený, plavý, vážné a jemné tváře

Dr. Gall

drobný, živý, snědý, s černým knírem

Hallemeier

ohromný, hřmotný, se zrzavým anglickým knírem a zrzavým kartáčem vlasů

Busman

tlustý, plešatý, krátkozraký žid

Alquist

starší než ostatní, nedbale oblečený, dlouhých, prošedivělých vlasů a vousů

Helena

velmi elegantní

Ve vlastní hře všichni o deset let starší.

Roboti v předehře oblečeni jako lidé. Jsou úsečná v pohybech i výslovnosti, bezvýrazných tváří, upřeného pohledu. Ve vlastní hře mají plátěné blůzy v pasu stažené řemenem a na prsou mosazné číslo.

Po předehře a druhém aktu přestávka.

Předehra

Ústřední kancelář továrny Rossum s Universal Robots. Vpravo vchod. Okny v průčelní stěně pohled na nekonečné řady továrních budov. Vlevo další ředitelské místnosti.

Domin

(sedí u velikého amerického psacího stolu v otáčecím křesle. Na stole žárovka, telefon, těžítka, pořadač dopisů, atd., na stěně vlevo veliké mapy s lodními a železničními liniemi, veliký kalendář, hodiny, jež ukazují něco málo před polednem; na stěně vpravo tištěné plakáty: "Nejlacinější práce: Rossumovi Roboti" "Tropičtí Roboti, nový vynález. Kus 150 d." "Každý si kup svého Robota!" "Chcete zlevnit svoje výrobky? Objednejte si Rossumovy Roboty." Dále jiné mapy, dopravní lodní řád, tabulka s telegrafickými záznamy kursů atd. V kontrastu k této výzdobě stěn je na zemi nádherný turecký koberec, vpravo kulatý stůl, pohovka, kožená klubovní křesla a knihovna, v níž místo knih stojí láhve s vínem a kořalkami. Vlevo pokladna. Vedle Dominova stolu psací stroj, na němž píše dívka Sulla.)

Domin

(diktuje) "- že neručíme za zboží poškozené dopravou. Upozornili jsme vašeho kapitána hned při nakládání, že loď je nezpůsobilá k dopravě Robotů, takže zkáza nákladu nepadá na náš účet. Znamenáme se - za Rossum s Universal Robots -" Hotovo?

Sulla

Ano.

Domin

Nový list. Friedrichswerke, Hamburk. - Datum. - "Potvrzujeme objednávku patnáct tisíc Robotů -" (zazvoní domácí telefon. Domin jej zvedne a mluví do něho) Haló - Zde centrální - ano. - Zajisté. Ale ano, jako vždycky. - Ovšem, kabelujte jim. - Dobrá - (zavěsí telefon) Kde jsem přestal?

Sulla

Potvrzujeme objednávku na patnáct tisíc R.

Domin

(zamyšleně) Patnáct tisíc R. Patnáct tisíc R.

Marius

(vstoupí) Pane řediteli, nějaká dáma prosí -

Domin

Kdo?

Marius

Nevím. Podává vizitku.

Domin

(čte) Prezident Glory. - Že prosím.

Marius

(otevře dveře) Račte, paní.

(vejde Helena Gloryová. Marius odejde)

Domin

(vstane) Račte.

Helena

Pan centrální ředitel Domin?

Domin

Prosím.

Helena

Jdi k vám -

Domin

- s lístkem prezidenta Gloryho. To stačí.

Helena

Prezident Glory je můj otec. Jsem Helena Gloryová.

Domin

Slečno Gloryová, je pro nás neobyčejnou ctí, že - že -

Helena

- že vám nemůžeme ukázat dveře.

Domin

- že smíme pozdravit dceru velkého prezidenta. Prosím, posaďte se. Sullo, můžete odejít. (Sulla odejde)

Domin

(usedne) Čím mohu posloužit, slečno Gloryová?

Helena

Já jsem přijela -

Domin

- podívat se na naši tovární výrobu lidí. Jako všechny návštěvy. Prosím, beze všeho.

Helena

Myslela jsem, že je zakázáno -

Domin

- vstoupit do továrny, ovšem. Jenže každý sem přijde s něčí vizitkou, slečno Gloryová.

Helena

A vy ukážete každému ... ?

Domin

Jen něco. Výroba umělých lidí, slečno, je tovární tajemství.

Helena

Proč mne nenecháte domluvit?

Domin

Prosím za prominutí. Chtěla jste snad říci něco jiného?

Helena

Chtěla jsem se jen zeptat -

Domin

- zda bych vám zcela výjimečně neukázal naši továrnu. Ale zajisté, slečno Gloryová.

Helena

Jak víte, že jsem se na to chtěla ptát?

Domin

Všichni se ptají stejně. Vstane. Ze zvláštní úcty, slečno, vám ukážeme víc než jiným a - jedním slovem -

Helena

Děkuji vám.

Domin

Zavážete-li se, že nikomu neprozradíte ani to nejmenší -

Helena

(vstane a podává mu ruku) Mé čestné slovo.

Domin

Děkuji. Nechtěla byste snad sejmout závoj?

Helena

Ach ovšem, vy chcete vidět - Promiňte.

Domin

Prosím?

Helena

Kdybyste mi pustil ruku.

Domin

(pustí) Prosím za prominutí.

Helena

(snímá závoj) Chcete vidět, nejsem-li vyzvědač. Jak jste opatrní.

Domin

(pozoruje ji nadšeně) Hm - ovšem - my - tak jest.

Helena

Vy mi nedůvěřujete?

Domin

Neobyčejně, slečno hele - pardon, slečno Gloryová. Vskutku neobyčejně potěšen - Měla jste dobrou plavbu?

Helena

Ano. Proč -

Domin

Protože - míním totiž - že jste ještě velmi mladá.

Helena

Půjdeme hned do továrny?

Domin

Ano. Myslím dvaadvacet, ne?

Helena

Dvaadvacet čeho?

Domin

Let.

Helena

Jedenadvacet. Proč to chcete vědět?

Domin

Protože - poněvadž - (s nadšením) Zdržíte se déle, že ano?

Helena

Podle toho, co mi ukážete z výroby.

Domin

Čertova výroba! Ale zajisté, slečno Gloryová, všechno uvidíte. Prosím, posaďte se. Zajímala by vás historie vynálezu?

Helena

Ano, prosím vás. (usedne)

Domin

Tak tedy. (sedne si na psací stůl, pozoruje Helenu uchvácen a odříkává rychle) Bylo to roku 1920 kdy se starý Rossum veliký filozof ale tehdy ještě mladý učenec odebral na tento daleký ostrov aby studoval mořské živočišstvo tečka. Přitom se pokoušel napodobit chemickou syntézou živou hmotu řečenou protoplazma až najednou objevil látku která se chovala naprosto jako živá hmota ač byla jiného chemického složení to bylo roku 1932, právě čtyři sta čtyřicet let po objevení Ameriky, uf.

Helena

To umíte zpaměti?

Domin

Ano; fyziologie, slečno Gloryová, není mým řemeslem. Tak dál?

Helena

Třeba.

Domin

(slavnostně) A tehdy, slečno, starý Rossum napsal mezi své chemické vzorce tohleto: "Příroda našla jeden způsob, jak organizovat živou hmotu. Je však jiný způsob, jednodušší, tvárnější a rychlejší, na nějž příroda vůbec nenarazila. Tuto druhou cestu, po které se mohl brát vývoj života, jsem dnešního dne objevil." Představte si, slečno, že tahle veliká slova psal nad chrchlem jakéhosi koloidálního rosolu, který by ani pes nesežral. Představte si ho, že sedí nad zkumavkou a myslí na to, jak z ní vyroste celý strom života, jak z ní budou vycházet všechna zvířata, počínajíc vířníkem a končíc - končíc samotným člověkem. Člověk z jiné látky, než jsme my. Slečno Gloryová, to byl ohromný okamžik.

Helena

Tak dál.

Domin

Dál? Teď šlo o to, dostat život ze zkumavky ven a zrychlit vývoj a utvořit nějaké ty orgány, kosti a nervy a kdesi cosi a nalézt jakési takové látky, katalyzátory, enzymy, hormóny a tak dále, zkrátka, rozumíte tomu?

Helena

N - n - nevím. Myslím, že jen málo.

Domin

Já docela nic. Víte, pomocí těch vodiček mohl dělat, co chtěl. Mohl třeba dostat medúzu se sokratovským mozkem nebo žížalu padesát metrů dlouhou. Ale protože neměl kousku humoru, vzal si do hlavy, že udělá normálního obratlovce nebo snad člověka. A tak se do toho pustil.

Helena

Do čeho?

Domin

Do napodobení přírody. Nejdřív zkusil udělat umělého psa. Stálo ho to řadu let, vyšlo z toho cosi jako zakrnělé tele a pošlo to za pár dní. Ukážu vám to v muzeu. A pak už se dal starý Rossum do vytváření člověka.

(Pauza)

Helena

A to nesmím nikomu prozradit?

Domin

Nikomu na světě.

Helena

Škoda, že už je to ve všech čítankách.

Domin

Škoda. Seskočí ze stolu a usedne vedle Heleny. Ale víte, co v čítankách není? Ťuká si na čelo. Že byl starý Rossum úžasný blázen. Vážně, slečno Gloryová, ale tohle nechte pro sebe. Ten starý výstředník chtěl opravdu dělat lidi.

Helena

Ale vždyť vy děláte lidi!

Domin

Přibližně, slečno Heleno. Ale starý Rossum to mínil doslovně. Víte, chtěl jaksi vědecky sesadit Boha. Byl strašlivý materialista, a proto to všechno dělal. Nešlo mu o nic víc než podat důkaz, že nebylo žádného Pánaboha zapotřebí. Proto si umanul udělat člověka navlas, jako jsme my. Znáte trochu anatomii?

Helena

Jen - docela málo.

Domin

Já také. Představte si, že si vzal do hlavy vyrobit všechno do poslední žlázy jako v lidském těle. Slepé střevo, mandle, pupek, samé zbytečnosti. Dokonce i - hm - i pohlavní žlázy.

Helena

Ale ty přece - ty přece -

Domin

- nejsou zbytečné, já vím. Ale mají-li se lidé uměle vyrábět, pak není - hm - nijak třeba -

Helena

Rozumím.

Domin

Ukážu vám v muzeu, co spackal za deset let dohromady. Měl to být muž, žilo to celé tři dny. Starý Rossum neměl trochy vkusu. Bylo to hrozné. Bylo to hrozné, co udělal. Ale mělo to uvnitř všechno, co má člověk. Skutečně, úžasně piplavá práce. A tehdy sem přišel inženýr Rossum, synovec starého. Geniální hlava, slečno Gloryová. Jak uviděl, co tropí starý, řekl: "To je nesmysl, vyrábět člověka deset let. Nebudeš-li ho vyrábět rychleji než příroda, pak na ten celý krám nakašlat." A pustil se sám do anatomie.

Helena

V čítankách je to jinak.

Domin

(vstane) V čítankách je placená reklama a ostatně nesmysl. Stojí tam například, že Roboty vynalezl starý pán. Zatím e starý pán hodil na univerzitu, ale o tovární výrobě neměl ponětí. Myslel, že udělá skutečné lidi, tedy snad nějaké nové Indiány, docenty nebo idioty, víte? A teprve mladý Rossum měl nápad udělat z toho živé a inteligentní pracovní stroje. Co je v čítankách o spolupráci obou velikých Rossumů, je povídačka. Ti dva se ukrutně hádali. Starý ateista neměl drobet pochopení pro industrii, a konečně ho mladý zavřel do nějaké laboratoře, aby se tam piplal se svými velikými potraty, a začal to vyprávět sám, po inženýrsku. Starý Rossum ho doslovně proklel a do své smrti usmolil ještě dvě fyziologické obludy, až ho nakonec našli v laboratoři mrtvého. To je celá historie.

Helena

A co tedy mladý?

Domin

Mladý Rossum, slečno, to byl nový věk. Věk výroby po věku poznání. Když si okoukl anatomii člověka, viděl hned, že je to příliš složité a že by to dobrý inženýr udělal jednodušeji. Začal tedy předělávat anatomii a zkoušel, co se dá vynechat nebo zjednodušit - Zkrátka, slečno Gloryová, nenudí vás to?

Helena

Ne, naopak, je to hrozně zajímavé.

Domin

Tak tedy mladý Rossum si řekl: Člověk, to je něco, co dejme tomu cítí radost, hraje na housle, chce jít na procházku a vůbec potřebuje dělat spoustu věcí, které - které jsou vlastně zbytečné.

Helena

Oho!

Domin

Počkejte. Které jsou zbytečné, když má třeba tkát nebo sčítat. Naftový motor nemá mít třapce a ornamenty, slečno Gloryová. A vyrábět umělé dělníky je stejné jako vyrábět naftové motory. Výroba má být co nejjednodušší a výrobek prakticky nejlepší. Co myslíte, jaký dělník je prakticky nejlepší?

Helena

Nejlepší? Snad ten, který - který - Když je poctivý - a oddaný.

Domin

Ne, ale ten nejlacinější. Ten, který má nejmíň potřeb. Mladý Rossum vynalezl dělníka s nejmenším počtem potřeb. Musel ho zjednodušit. Vyhodil všechno, co neslouží přímo práci. Tím vlastně vyhodil člověka a udělal Robota. Drahá slečno Gloryová, Roboti nejsou lidé. Jsou mechanicky dokonalejší než my, mají úžasnou rozumovou inteligenci, ale nemají duši. Ó, slečno Gloryová, výrobek inženýra je technicky vytříbenější než výrobek přírody.

Helena

Říká se, že člověk je výrobek boží.

Domin

Tím hůř. Bůh neměl ani ponětí o moderní technice. Věřila byste, že si nebožtík mladý Rossum zahrál na Boha?

Helena

Jak, prosím vás?

Domin

Začal vyrábět Nadroboty. Pracovní obry. Zkusil to s postavami čtyřmetrovými, ale to byste nevěřila, jak se ti mamuti lámali.

Helena

Lámali?

Domin

Ano. Z ničeho nic jim praskla noha nebo něco. Naše planeta je patrně trochu malá pro obry. Teď děláme jen Roboty přirozené velikosti a velmi slušné lidské úpravy.

Helena

Viděla jsem první Roboty u nás. Obec je koupila ... chci říci vzala do práce -

Domin

Koupila, drahá slečno. Roboti se kupují.

Helena

- získala jako metaře. Viděla jsem je mést. Jsou tak divní, tak tiší.

Domin

Viděla jste mou písařku?

Helena

Nevšimla jsem si.

Domin

(zvoní) Víte, akciová továrna Rossumových Univerzálních Robotů dosud nevyrábí jednotné zboží. Máme jemnější a hrubší Roboty. Ti lepší budou snad žít dvacet let.

Helena

Pak hynou?

Domin

Ano, opotřebují se.

(vstoupí Sulla)

Domin

Sullo, ukažte se slečně Gloryové.

Helena

(vstane a podává jí ruku) Těší mne. Je vám asi hrozně smutno tak daleko od světa, viďte?

Sulla

To neznám, slečno Gloryová. Račte usednout, prosím.

Helena

(usedne) Odkud jste, slečno?

Sulla

Odtud, z továrny.

Helena

Ach, vy jste se narodila tady?

Sulla

Ano, byla jsem tu udělána.

Helena

(vyskočí) Cože?

Domin

(směje se) Sulla není člověk, slečno, Sulla je Robot.

Helena

Prosím za odpuštění -

Domin

(položí ruku Sulle na rameno) Sulla se nehněvá. Podívejte se, slečno Gloryová, jakou děláme pleť. Sáhněte jí na tvář.

Helena

Oh, ne, ne!

Domin

Nepoznala byste, že je z jiné látky než my. Prosím, má i typické chmýří blondýnek. Jen oči jsou drobátko - Ale zato vlasy! Obraťte se, Sullo!

Helena

Přestaňte už!

Domin

Pohovořte s hostem, Sullo. Je to vzácná návštěva.

Sulla

Prosím, slečno, posaďte se. (obě usednou) Měla jste dobrou plavbu?

Helena

Ano - za - zajisté.

Sulla

Nevracejte se po Amélii, Slečno Gloryová. Barometr silně klesá, na 705. Počkejte na Pensylvánii, to je velmi dobrá, velmi silná loď.

Domin

Kolik?

Sulla

Dvacet uzlů za hodinu. Tonáž dvanáct tisíc.

Domin

(směje se) Dost, Sullo, dost. Ukažte nám, jak umíte francouzsky.

Helena

Vy umíte francouzsky?

Sulla

Umím čtyři jazyky. Píši Dear Sir! Monsieur! Geehrter Herr! Ctěný pane!

Helena

(vyskočí) To je humbuk! Vy jste šarlatán! Sulla není Robot, Sulla je děvče jako já! Sullo, to je hanebné - proč hrajete takovou komedii?

Sulla

Já jsem Robot.

Helena

ne, ne, vy lžete! Oh, Sullo, odpusťte, já vím - donutili vás, abyste jim dělala reklamu! Sullo, vy jste děvče jako já, že? Řekněte!

Domin

Lituji, slečno Gloryová. Sulla je Robot.

Helena

Vy lžete!

Domin

(vztyčí se) Jakže? - (zazvoní) Promiňte, slečno, pak vás musím přesvědčit.

(vejde Marius)

Domin

Marie, doveďte Sullu do pitevny, aby ji otevřeli. Rychle!

Helena

Kam?

Domin

Do pitevny. Až jí rozříznou, půjdete se na ní podívat.

Helena

Nepůjdu.

Domin

Pardon, mluvila jste o lži.

Helena

Vy ji chcete dát zabít?

Domin

Stroje se nezabíjejí.

Helena

(obejme Sullu) Nebojte se, Sullo, já vás nedám! Řekněte, drahoušku, jsou k vám všichni tak suroví? To se nesmíte dát líbit, slyšíte? Nesmíte, Sullo!

Sulla

Já jsem Robot.

Helena

To je jedno. Roboti jsou stejně dobří lidé jako my. Sullo, vy byste se nechala rozříznout?

Sulla

Ano.

Helena

Oh, vy se nebojíte smrti?

Sulla

Neznám, slečno Gloryová.

Helena

Víte, co by se pak s vámi stalo?

Sulla

Ano, přestala bych se hýbat.

Helena

To je hrrozné!

Domin

Marie, řekněte slečně co jste.

Marius

Robot Marius.

Domin

Dal byste Sullu do pitevny?

Marius

Ano.

Domin

Nelitoval byste jí?

Marius

Neznám.

Domin

Co by se s ní stalo?

Marius

Přestala by se hýbat. Dali by ji do stoupy.

Domin

To je smrt, Marie. Bojíte se smrti?

Marius

Ne.

Domin

Tak vidíte, slečno Gloryová. Roboti nelpí na životě. Nemají totiž čím. Nemají požitků. Jsou méně než tráva.

Helena

Oh, přestaňte! Pošlete je aspoň pryč!

Domin

Marie, Sullo, můžete odejít.

(Sulla a Marius odejdou)

Helena

Jsou hrrozní! To je ohavné, co děláte!

Domin

Proč ohavné?

Helena

Nevím. Proč - proč jste jí dali jméno Sulla?

Domin

Nehezké jméno?

Helena

Je to mužské jméno. Sulla byl římský vojevůdce.

Domin

Oh, myslili jsme, že Marius a Sulla byli milenci.

Helena

Ne, Marius a Sulla byli vojevůdci a bojovali proti sobě roku - roku - Nevím už.

Domin

Pojďte sem k oknu. Co vidíte?

Helena

Zedníky.

Domin

To jsou Roboti. Všichni naši dělníci jsou Roboti. A tady dole, vidíte něco?

Helena

Nějaká kancelář.

Domin

Účtárna. A v ní -

Helena

- plno úředníků.

Domin

To jsou Roboti. Všichni naši úředníci jsou Roboti. Až uvidíte továrnu -

(v tom spustí tovární píšťaly a sirény)

Domin

Poledne. Roboti nevědí, kdy přestat v práci. Ve dvě hodiny vám ukážu díže.

Helena

Jaké díže?

Domin

(suše) Měsidla na těsto. V každém se míchá látka na tisíc Robotů najednou. Potom kádě na játra, mozky a tak dále. Pak uvidíte továrnu na kosti. Potom vám ukážu přádelnu.

Helena

Jakou přádelnu?

Domin

Přádelnu nervů. Přádelnu žil. Přádelnu, kde běží najednou celé kilometry zažívacích rour. Pak je montovna, kde se to dává dohromady, víte, jako automobily. Každý dělník přidělá jen jednu součást, a zas to samočinně běží dál k druhému, třetímu, donekonečna. To je nejzajímavější podívaná. Pak přijde sušárna a skladiště, kde čerstvé výrobky pracují.

Helena

Proboha, hned musejí pracovat?

Domin

Pardon. Pracují, jako pracuje nový nábytek. Zvykají si na existenci. Jaksi uvnitř srůstají či co. Mnoho v nich dokonce nově narůstá. Rozumíte, musíme nechat drobet místa pro přirozený vývoj. A zatím se výrobky apretují.

Helena

Co to je?

Domin

Tolik co u lidí "škola". Učí se mluvit, psát a počítat. Mají totiž úžasnou paměť. Kdybyste jim přečetla dvacetisvazkový Naučný slovník, budou vám všechno opakovat po pořádku. Něco nového nikdy nevymyslí. Mohli by docela dobře učit na univerzitách. Pak se roztřídí a rozešlou. Denně patnáct tisíc kusů, nepočítajíc stálé procento vadných, které se hodí do stoupy... a tak dále a tak dále.

Helena

Zlobíte se na mne?

Domin

Ale chraň bůh! Myslím jen, že .. že jsme mohli mluvit o jiných věcech. Je nás tu jen hrstka mezi stotisíci Roboty, a žádná žena. Mluvíme jen o výrobě, celý den, každý den - Jsme jako prokletí, slečno Gloryová.

Helena

Mně je tak líto, že jsem řekla, že - že - že lžete -

(Zaklepání)

Domin

Vejděte, mládenci.

(Zleva vyjdou inž. Fabry, dr. Gall, dr. Hallemeier, stavitel Alquist)

Dr. Gall

Pardon, nerušíme?

Domin

Pojďte sem. Slečno Gloryová, to jsou Alquist, Fabry, Gall, Hallemeier. Dcera prezidenta Gloryho.

Helena

(v rozpacích) Dobrý den.

Fabry

Neměli jsme potuchy -

Dr. Gall

Nekonečně poctěni -

Alquist

Buďte vítána, slečno Gloryová.

(Zprava vrazí Busman)

Busman

Haló, co tu máte?

Domin

Sem, Busmane. To je náš Busman, slečno. Dcera prezidenta Gloryho.

Helena

Těší mne.

Busman

Jemináčku, to je sláva! Slečno Gloryová, smíme kabelovat do novin, že jste ráčila zavítat -?

Helena

Ne, ne, prosím vás!

Domin

Prosím, slečno, posaďte se.

(Fabry, Busman a Dr. Gall přitahují lenošky)

Fabry

Prosím -

Busman

Račte -

Dr. Gall

Pardon -

Alquist

Slečno Gloryová, jakou jste měla cestu?

Dr. Gall

Zdržíte se u nás déle?

Fabry

Co říkáte továrně, slečno Gloryová?

Hallemeier

Vy jste přijela na Amélii?

Domin

Ticho, nechte mluvit slečnu Gloryovou.

Helena

(k Dominovi) O čem mám s nimi mluvit?

Domin

(s údivem) O čem chcete.

Helena

Mám... smím mluvit docela otevřeně?

Domin

Ale ovšem.

Helena

(váhá, pak zoufale odhodlána) Řekněte, není vám nikdy trapno, jak s vámi nakládají?

Fabry

Kdo, prosím?

Helena

Všichni lidé.

(Všichni se na sebe zaraženě dívají)

Alquist

S námi?

Dr. Gall

Proč myslíte?

Hallemeier

U sta hromů!

Busman

Ale bůh uchovej, slečno Gloryová!

Helena

Což necítíte, že byste mohli existovat lépe?

Dr. Gall

Přijde na to, slečno. Jak to myslíte?

Helena

Myslím, že - vybuchne -, že je to ohavné! Že je to strašné! (Vstane) Celá Evropa mluví o tom, co se tu s vámi děje! Proto sem jedu, abych to uviděla, a je to tisíckrát horší, než si kdo mysli! Jak to můžete snášet?

Alquist

Co snášet?

Helena

Své postavení. Proboha, vždyť jste lidé jako my, jako celá Evropa, jako celý svět! To je skandální, to je nedůstojné, jak žijete!

Busman

Propána, slečno!

Fabry

Ne, mládenci, má trochu pravdu. Žijeme tu jistě jako Indiáni.

Helena

Hůř než Indiáni! Smím, oh, smím vám říkat bratři?

Busman

Ale božíčku, pročpak ne?

Helena

Bratři, nepřijela jsem jako dcera prezidentova. Přijela jsem za Ligu humanity. Bratři, Liga humanity má už přes dvě stě tisíc členů. Dvě stě tisíc lidi stojí za vámi a nabízí vám svou pomoc.

Busman

Dvě stě tisíc lidí, panečku, to už je slušné, to je docela krásné.

Fabry

Říkám vám vždycky, není nad starou Evropu. Vidíte, nezapomněla na nás. Nabízí nám pomoc.

Dr. Gall

Jakou pomoc? Divadlo?

Hallemeier

Orchestr?

Helena

Víc než to.

Alquist

Vás samotnou?

Helena

Oh, což o mne! Zůstanu, pokud bude třeba.

Busman

Panebože, to je radost!

Alquist

Domine, půjdu připravit pro slečnu nejlepší pokoj.

Domin

Počkejte chvilku. Bojím se, že - že slečna Gloryová ještě nedomluvila.

Helena

Ne, nedomluvila. Leda byste mi násilím zavřel ústa.

Dr. Gall

Harry, opovažte se!

Helena

Děkuji vám. Věděla jsem, že mne budete chránit.

Domin

Pardon, slečno Gloryová. Jste si tím jista, že mluvíte s Roboty?

Helena

(zarazí se) S kým jiným?

Domin

Je mi líto. Ti pánové jsou totiž lidé jako vy. Jako celá Evropa.

Helena

(k ostatním) Vy nejste Roboti?

Busman

(řehtá se) Bůh uchovej!

Hallemeier

Fuj, Roboti!

Dr. Gall

(směje se) Pěkně děkujem!

Helena

Ale... to není možno!

Fabry

Na mou čest, slečno, my nejsme Roboti.

Helena

(k Dominovi) Proč jste mi tedy říkal, že všichni vaši úředníci jsou Roboti?

Domin

Ano, úředníci. Ale ředitelové ne. Dovolte, slečno Gloryová: inženýr Fabry, generální technický ředitel Rossumových Univerzálních Robotů. Doktor Gall, přednosta fyziologického a výzkumného oddělení. Doktor Hallemeier, přednosta ústavu pro psychologii a výchovu Robotů. Konzul Busman, generální komerční ředitel, a stavitel Alquist, šéf staveb Rossumových Univerzálních Robotů.

Helena

Odpusťte, pánové, že - že -- - Je to hrrozné, co jsem provedla?

Alquist

Ale chraň bůh, slečno Gloryová. Prosím, sedněte.

Helena

(usedne) Jsem hloupé děvče. Teď - teď mne pošlete první lodí zpátky.

Dr. Gall

Za nic na světě, slečno. Proč bychom vás posílali pryč?

Helena

Protože už víte - protože - protože bych vám bouřila Roboty.

Domin

Drahá slečno Gloryová, tady už bylo na sta spasitelů a proroků. Každá loď některého přiveze. Misionáře, anarchisty, Armádu spásy, všechno možné. To je vám úžasné, co je na světě církví a bláznů.

Helena

A vy je necháte mluvit k Robotům?

Domin

Proč ne? Doposud toho všichni nechali. Roboti si všechno pamatuji, ale nic víc. Dokonce se ani nesmějí tomu, co lidé říkají. Skutečně, přímo k nevíře. Baví-li vás to, drahá slečno, dovedu vás do skladiště Robotů. Je jich tam asi tři sta tisíc.

Busman

Tři sta čtyřicet sedm tisíc.

Domin

Dobrá. Můžete k ním promluvit, co chcete. Můžete jim přečíst bibli, logaritmy nebo co je vám libo. Můžete jim dokonce kázat o lidských právech.

Helena

Oh, myslím, že... kdyby se jim ukázalo trochu lásky -

Fabry

Nemožno, slečno Gloryová. Nic není člověku cizejšího než Robot.

Helena

Proč je tedy děláte?

Busman

Hahaha, to je dobré! Proč se dělají Roboti!

Fabry

Pro práci, slečno. Jeden Robot nahradí dva a půl dělníka. Lidský stroj, slečno Gloryová, byl náramně nedokonalý. Musel se jednou konečně odstranit.

Busman

Byl příliš drahý.

Fabry

Byl málo výkonný. Moderní technice už nemohl stačit. A za druhé - za druhé - je to veliký pokrok, že... pardon.

Helena

Co?

Fabry

Prosím za odpuštění. Je to veliký pokrok rodit strojem. Je to pohodlnější a rychlejší. Každé zrychlení je pokrok, slečno. Příroda neměla ponětí o moderním tempu práce. Celé dětství je technicky vzato holý nesmysl. Prostě ztracený čas. Neudržitelné mrhání časem, slečno Gloryová. A za třetí -

Helena

Oh, přestaňte!

Fabry

Prosím. Dovolte, co vlastně chce ta vaše Liga - Liga - Liga humanity?

Helena

Má zvláště - zvláště má chránit Roboty a - a zajistit jim - dobré zacházení.

Fabry

To není špatný cíl. Se stroji se má dobře zacházet. Namouduši, to si chválím. Nemám rád poškozené věci. Prosím vás, slečno Gloryová, zapište nás všechny za přispívající, za řádné, za zakládající členy té vaší Ligy!

Helena

Ne, vy mi nerozumíte. My chceme - zvláště - my chceme Roboty osvobodit!

Hallemeier

Jak, prosím vás?

Helena

Má se s nimi jednat... jednat... jako s lidmi.

Hallemeier

Aha. Mají snad hlasovat? Nemají dokonce dostávat mzdu?

Helena

Ovšemže mají!

Hallemeier

Koukejme. A co by s ní, prosím vás, dělali?

Helena

Koupili si... co potřebují... co by je těšilo.

Hallemeier

To je moc hezké, slečno; jenomže Roboty nic netěší. Hrome, co si mají koupit? Můžete je krmit ananasy, slámou, čím chcete; jim je to jedno, nemají vůbec chuti. Nemají na ničem zájmu, slečno Gloryová. U čerta, nikdo ještě neviděl, že by se Robot usmál.

Helena

Proč... proč... proč je neuděláte šťastnější?

Hallemeier

To nejde, slečno Gloryová. Jsou to jen Roboti. Bez vlastní vůle. Bez vášní. Bez dějin. Bez duše.

Helena

Bez lásky a vzdoru?

Hallemeier

To se rozumí. Roboti nemilují nic, ani sebe. A vzdor? Já nevím; jen zřídka, jen časem -

Helena

Co?

Hallemeier

Nic vlastně. Někdy se jaksi pominou. Cosi, jako padoucnice, víte? Říká se tomu křeč Robotů. Najednou některý praští vším, co má v ruce, stojí, skřípá zuby - a musí přijít do stoupy. Patrně porucha organismu.

Domin

Vada ve výrobě.

Helena

Ne, ne, to je duše!

Fabry

Myslíte, že duše začíná skřípáním zubů?

Domin

To se odstraní, slečno Gloryová. Doktor Gall dělá zrovna nějaké pokusy

Dr. Gall

S tímhle ne, Domine; teď dělám nervy na bolest.

Helena

Nervy na bolest?

Dr. Gall

Ano. Roboti skoro necítí tělesné bolesti. Víte, nebožtík mladý Rossum příliš omezil nervovou soustavu. To se neosvědčilo. Musíme zavést utrpení.

Helena

Proč - proč - Nedáte-li jim duši, proč jim chcete dát bolest?

Dr. Gall

Z průmyslových důvodů, slečno Gloryová. Robot se někdy poškodí sám, protože ho to nebolí; strčí ruku do stroje, ulomí si prst, rozbije si hlavu, to mu je jedno. Musíme jim dát bolest; to je automatická ochrana před úrazem.

Helena

Budou šťastnější, když budou cítit bolest?

Dr. Gall

Naopak; ale budou technicky dokonalejší.

Helena

Proč jim nestvoříte duši?

Dr. Gall

To není v naši moci.

Fabry

To nyní v našem zájmu.

Busman

To by zdražilo výrobu. Propánička, krásná dámo, vždyť my to děláme tak lacino! Sto dvacet dolarů ošacený kus, a před patnácti lety stál deset tisíc! Před pěti lety jsme pro ně kupovali šaty; dnes máme vlastní tkalcovny a ještě expedujeme látečky pětkrát laciněji než jiné továrny. Prosím vás, slečno Gloryová, co platíte metr plátna?

Helena

Nevím - - skutečně -- zapomněla jsem.

Busman

Můj ty Tondo, a pak chcete zakládat Ligu humanity! Stojí už jen třetinu, slečno; všechny ceny jsou dnes na třetině a ještě půjdou níž, níž, níž, až - takhle. He?

Helena

Nerozumím.

Busman

Jemináčku, slečno, to znamená, že práce klesla v ceně! Vždyť Robot i s krmením stojí za hodinu tři čtvrtě centíku! To je vám legrační, slečno: všechny továrny praskají jako žaludy nebo honem kupují Roboty, aby zlevnily výrobu.

Helena

Ano, a vyhazují dělníky na dlažbu.

Busman

Haha, to se rozumí! Ale my, boží dobroto, my jsme zatím vrhli pět set tisíc tropických Robotů na argentinské pampy, aby pěstili pšenici. Buďte tak dobrá, co stojí u vás libra chleba?

Helena

Nemám ponětí.

Busman

Tak vidíte; teď stojí dva centíky v té vaší dobré staré Evropě; ale to je náš chlebíček, rozumíte? Dva centíky libra chleba; a Liga humanity o tom nemá tušení! Haha, slečno Gloryová, vy nevíte, co to je příliš drahý krajíc. Pro kulturu a tak dále. Ale za pět let, no tak, vsaďte se!

Helena

Co?

Busman

Že za pět let Budou ceny všeho na žádná celá deset. Lidičky, za pět let se utopíme v pšenici a všem možném.

Alquist

Ano, a všichni dělníci světa budou bez práce.

Domin

(vstane) Budou, Alquiste. Budou, slečno Gloryová. Ale do desíti let nadělají Rossumovi Univerzální Roboti tolik pšenice, tolik látek, tolik všeho, že řekneme: věci už nemají ceny. Nyní ber každý, kolik potřebuješ. Není bídy. Ano, budou bez práce. Ale pak nebude už vůbec žádné práce. Všechno udělají živé stroje. Člověk bude dělat jen to, co miluje. Bude žít jen proto, aby se zdokonaloval.

Helena

(vstane) Bude to tak?

Domin

Bude. Nemůže to být jinak. Předtím snad přijdou strašlivé věci, slečno Gloryová. Tomu se nedá prostě zabránit. Ale pak přestane služebnictví člověka člověku a otročení člověka hmotě. Nikdo už nebude platit za chléb životem a nenávistí. Ty už nejsi dělník, ty už nejsi písař; ty už nekopeš uhlí a ty nestojíš u cizího stroje. Už nebudeš své duše utrácet v práci, kterou jsi proklínal!

Alquist

Domine, Domine! To, co říkáte, vypadá příliš jako ráj. Domine, bývalo něco dobrého v sloužení a něco velkého v pokoření. Ach, Harry, byla nevím jaká ctnost v práci a únavě.

Domin

Snad byla. Ale nemůžeme počítat s tím, co se ztratí, když předěláváme svět od Adama. Adame, Adame! už nebudeš jíst chléb svůj v potu tváře; už nepoznáš hladu a žízně, únavy a ponížení; vrátíš se do ráje, kde tě živila ruka Páně. Budeš svobodný a svrchovaný; nebudeš mít jiného úkolu, jiné práce, jiné starosti než zdokonalit sama sebe. Budeš pánem stvoření.

Helena

Zmátl jste mne. Jsem pošetilé děvče. Chtěla bych - chtěla bych tomu věřit.

Dr. Gall

Jste mladší než my, slečno Gloryová. Dočkáte se všeho.

Hallemeier

Tak jest. Já myslím, že by slečna Gloryová mohla s námi posnídat.

Dr. Gall

Toť se rozumí! Domine, poproste za nás všechny.

Domin

Slečno Gloryová, prokažte nám tu čest.

Helena

Ale to přece - Jak bych mohla?

Fabry

Za Ligu humanity, slečno.

Busman

A na její počest.

Helena

Ah, v tom případě - snad -

Fabry

Tak sláva! Slečno Gloryová, promiňte na pět minut.

Dr. Gall

Pardon.

Busman

Propána, musím kabelovat -

Hallemeier

Hrome, a já jsem zapomněl -

(Všichni, krom Domina, se hrnou ven)

Helena

Proč jdou všichni pryč?

Domin

Vařit, slečno Gloryová.

Helena

Co vařit?

Domin

Snídani, slečno Gloryová. Nám vaří Roboti a - a - protože nemají žádné chuti, není to docela - Hallemeier totiž výborně roští. A Gall dovede jakousi omáčku, a Busman se vyzná v omeletě -

Helena

Proboha, to je hostina! A co dovede pan - stavitel

Domin

Alquist? Nic. Jenom upraví stůl a - a Fabry sežene trochu ovoce. Velice skromná kuchyně, slečno Gloryová.

Helena

Chtěla jsem se vás zeptat -

Domin

Také bych se vás chtěl na něco zeptat. Postaví své hodinky na stůl. Pět minut času.

Helena

Nač zeptat?

Domin

Pardon, vy jste se ptala dříve.

Helena

Snad to je ode mne hloupé, ale - Proč vyrábíte ženské Roboty, když - když

Domin

- když u nich, hm, když pro ně pohlaví nemá významu?

Helena

Ano.

Domin

Je jistá poptávka, víte? Služky, prodavačky, písařky - Lidé jsou na to zvyklí.

Helena

A - a řekněte, jsou Roboti - a Robotky -- navzájem - naprosto -

Domin

Naprosto lhostejní, drahá slečno. Není ani stopy po nějaké náklonnosti.

Helena

Oh, to je - hrrozné!

Domin

Proč?

Helena

Je to - je to - tak nepřirozené! Člověk ani neví, má-li si je proto ošklivit, nebo - jim závidět - nebo snad -

Domin

- je litovat.

Helena

To nejspíš! - Ne, přestaňte! Nač jste se chtěl ptát?

Domin

Rád bych se zeptal, slečno Gloryová, nechcete-li si mne vzít.

Helena

Jak vzít?

Domin

Za, muže.

Helena

Ne! Co vás to napadlo?

Domin

(dívá se na hodinky) Ještě tři minuty. Nevezmete-li si mne, musíte si vzít některého z ostatních pěti.

Helena

Ale chraň bůh! Proč bych si ho brala?

Domin

Protože vás všichni po řadě požádají.

Helena

Jak by se mohli opovážit?

Domin

Lituji velice, slečno Gloryová. Zdá se, že se do vás zamilovali.

Helena

Prosím vás, ať to nedělají! Já - já hned odjedu.

Domin

Heleno, snad jim neuděláte takový zármutek, že byste je odmítla?

Helena

Ale vždyť - vždy si nemohu vzít všech šest!

Domin

Ne, ale aspoň jednoho. Nechcete-li mne, tedy Fabryho.

Helena

Nechci

Domin

Doktora Galla.

Helena

Ne, ne, mlčte! Nechci žádného!

Domin

Ještě dvě minuty.

Helena

To je hrrozné! Vemte si nějakou Robotku.

Domin

Není žena.

Helena

Oh, jen to vám schází! Myslím, že - že byste si vzal každou, která sem přijede.

Domin

Bylo jich tu, Heleno.

Helena

Mladé?

Domin

Mladé.

Helena

Proč jste si žádnou nevzal?

Domin

Protože jsem neztratil hlavu. Až dnes. Hned jak jste sňala závoj.

Helena

- - Já vím.

Domin

Ještě jedna minuta.

Helena

Ale já nechci, proboha!

Domin

(položí jí obě ruce na ramena) Ještě jedna minuta. Buďto mně řekněte do očí něco strašně zlého, a pak vás nechám. Nebo - nebo -

Helena

Vy jste surovec!

Domin

To nic není. Muž má být trochu surovec. To patří k věci.

Helena

Vy jste blázen!

Domin

Člověk má být trochu blázen, Heleno. To je na něm to nejlepší.

Helena

Vy jste - vy jste - ah bože!

Domin

Tak vidíte. Hotovo?

Helena

Ne, ne! Prosím vás, pusťte! Vždyť mne rrrozmačkáte!

Domin

Poslední slovo, Heleno.

Helena

(brání se) Za nic na světě - Ale Harry!

(Zaklepání. Vejdou Busman, dr. Gall a Hallemeier v kuchyňských zástěrách. Fabry s kyticí a Alquist s ubrouskem pod paží.)

Domin

Už jste to upekli?

Busman

(slavnostně) Ano.

Domin

My také.

OPONA

DĚJSTVÍ PRVNÍ

(Helenin salón. Vlevo tapetové dveře do hudebního salónu, vpravo dveře do Heleniny ložnice. Uprostřed okna k moři a přístavu. Toaletní zrcadlo s drobnůstkami, stůl, pohovka a křesla, komoda, psací stolek se stojací žárovkou, vpravo krb rovněž, se stojacími žárovkami. Celý salón do drobností má moderní a čistě ženský ráz.)

(Domin, Fabry, Hallemeier vcházejí zleva po špičkách a nesou plné náruče kytic a květináčů)

Fabry

Kam to všechno dáme?

Hallemeier

Uf! Složí své břímě a žehná velkým křížem dveře napravo. Spi, spi! Kdo spí, neví aspoň o ničem.

Domin

Ona vůbec neví.

Fabry

(dává kytice do váz) Aspoň dnes aby to neprasklo -

Hallemeier

(rovná květiny) U čerta, dejte s tím pokoj! Koukejte, Harry, tohle je krásná cyklamína, co? Nový druh, můj poslední - Cyclamen Helenae.

Domin

(vyhlíží z okna) Žádná loď, žádná loď- - Hoši, to už je zoufalé.

Hallemeier

Ticho! Kdyby vás slyšela!

Domin

Nemá ani tušení. (Zívá zimničně) Ještěže Ultimus včas připlul.

Fabry

(nechá květin) Myslíte, že už dnes -?

Domin

Nevím. - Jak krásné jsou květiny!

Hallemeier

(přiblíží se k němu) To jsou nové primule, víte?A tohle je můj nový jasmín. Hrome, jsem na prahu ráje květin. Našel jsem báječné rychlení, člověče! Nádherné variety! Příští rok udělám v květinách zázraky!

Domin

(otočí se) Cože, příští rok?

Fabry

Aspoň vědět, co je v Havru -

Domin

Ticho!

(Hlas Heleny zprava) Náno!

Domin

Pryč odtud! Všichni po špičkách odejdou tapetovýma dveřmi.

(Hlavními dveřmi zleva vchází Nána)

Nána

(uklízí) Neřádi šeredný! Pohani! Bože mě netrestej, ale já bych je -

Helena

(pozpátku ve dveřích) Náno, pojď mne zapnout!

Nána

No hned, no hned. (Zapíná Heleně šaty) Bože na nebi, to je zvěř!

Helena

Roboti?

Nána

Fi, ani je menovat nechci.

Helena

Co se stalo?

Nána

Zas to jednoho u nás chytlo. Začne třískat do soch a vobrazu, skřípá zubama, pěnu u huby - Načisto pominutej, brr. Dyť to je horší než zvíře.

Helena

Kterého to chytlo?

Nána

Toho - toho - Šak to ani křesťanský meno nemá! Toho z knihovny.

Helena

Radia?

Nána

Zrouna toho. Šmarjájozef, já si to vošklivím! Ani pavouka si tak nevošklivím jako ty pohany.

Helena

Ale Náno, že ti jich není líto!

Nána

Šak vy si je taky vošklivíte. Pročpak ste si mě při vezla sem? Pročpak žádný z nich nesmí na vás ani šáhnout?

Helena

Neošklivím, namouduši, Náno. Je mi jich tak líto!

Nána

Vošklivíte. Každej člověk si je musí vošklivět. Dyť i ten pes si je voškliví, ani sousto masa vod nich nechce; stáhne vocas a vyje, dyž cejtí ty nelidy, fuj.

Helena

Pes nemá rozum.

Nána

Je lepší než voni, Heleno. Von dobře ví, že je něco víc a že je vod Pánaboha. Dyť i ten kůň se plaší, dyž potká pohana. Dyť ani mladý to nemá, a i pes má mladý a každej má mladý

Helena

Prosím tě, Náno, zapínej!

Nána

No hned. Já říkám, to je proti Pánubohu, to je ďáblovo vňuknuti, dělat ty maškary mašinou. Rouhání je proti Stvořiteli, (zvedne ruku) je to urážka Pána, kterej nás stvořil k v obrazu svýmu, Heleno. A vy ste zneuctili vobraz boží. Za tohle přijde strašnej trest z nebe, to si pamatujte, strašnej trest!

Helena

Co to tu voní?

Nána

Kytky. Pán je sem dal.

Helena

Ne, ty jsou krásné! Náno, podívej se! Co je dnes?

Nána

Nevim. Ale měl by bejt konec světa.

(Zaklepání)

Helena

Harry?

(Vejde Domin)

Helena

Harry, co je dnes?

Domin

Hádej!

Helena

Můj svátek? Ne! Narozeniny?

Domin

Něco lepšího.

Helena

Já nevím - Řekni honem!

Domin

Dnes je tomu deset let, co jsi sem přijela. Helena Už deset let? Právě dnes? - Náno, prosím tě

Nána

Dyť už du! (Odejde vpravo)

Helena

(Líbá Domina) Žes na to pamatoval!

Domin

Stydím se, Heleno. Nepamatoval.

Helena

Ale vždyť -

Domin

To oni pamatovali.

Helena

Kdo?

Domin

Busman, Hallemeier, všichni. Sáhni tady do kapsy, nechceš?

Helena

(sáhne mu do kapsy) Co je to? (Vyndá pouzdro a otevře) Perly! Celý náhrdelník! Harry, to je pro mne?

Domin

Od Busmana, děvče.

Helena

Ale - to nemůžeme přijmout, vid?

Domin

Můžeme. Sáhni do druhé kapsy.

Helena

Ukaž! (Vytáhne mu z kapsy revolver) Co je tohle?

Domin

Pardon. (Vezme jí revolver z ruky a schová) To není to. Sáhni.

Helena

Oh, Harry - Proč nosíš s sebou revolver?

Domin

Jen tak, připletl se mi.

Helena

Tos nikdy nenosil!

Domin

Ne, máš pravdu. Tak, tady je kapsa.

Helena

(sáhne) Krabička! (Otevře ji) Kamea! Vždyť je to - Harry, to je řecká kamea!

Domin

Patrně. Fabry to aspoň tvrdí.

Helena

Fabry? To mně dává Fabry?

Domin

Ovšem. (Otevře dveře vlevo) A koukejme! Heleno, pojď se podívat!

Helena

(ve dveřích) Bože, to je krásné! (Běží dál) Já se zblázním radosti! To je od tebe?

Domin

(stojí ve dveřích) Ne, od Alquista. A tamhle -

Helena

Od Galla! (Objeví se ve dveřích) Oh, Harry, já se až stydím, že jsem tak šťastná.

Domin

Pojď sem, Tohle ti přinesl Hallemeier.

Helena

Ty krásné květiny?

Domin

Tohle. To je nový druh, Cyclamen Helenae. Tobě na počest ji vypěstoval. Je krásná jako ty.

Helena

Harry, proč - proč všichni -

Domin

Mají tě velice rádi. A já jsem ti, hm. Bojím se, že můj dárek je trochu - Podívej se oknem.

Helena

Kam?

Domin

Do přístavu.

Helena

Je tam... nějaká... nová loď!

Domin

To je tvá loď.

Helena

Má? Harry, to je dělová loď!

Domin

Dělová? Ale co tě napadá! To je jen trochu větší, solidní loď, víš?

Helena

Ano, ale s děly!

Domin

Ovšem, s několika děly - Budeš jezdit jako královna, Heleno.

Helena

Co to znamená? Děje se něco?

Domin

Bůh uchovej! Prosím tě, zkus ty perly! (Usedne)

Helena

Harry, přišly nějaké špatné zprávy?

Domin

Naopak, už týden vůbec nepřišla pošta.

Helena

Ani depeše?

Domin

Ani depeše.

Helena

Co to znamená?

Domin

Nic. Pro nás prázdniny. Skvostný čas. Každý z nás sedí v kanceláři, nohy na stole, a podřimuje - Žádná pošta, žádné telegramy - (Protahuje se) Sss-slavný den!

Helena

(usedá k němu) Dnes zůstaneš u mne, vid? Řekni!

Domin

Rozhodně. Možná že ano. Totiž uvidíme. (Vezme ji za ruku) Tak dnes je tomu deset let, pamatuješ se? - Slečno Gloryová, jaká čest pro nás, že jste přijela.

Helena

Oh, pane centrální řediteli, mne tak zajímá váš závod!

Domin

Pardon, slečno Gloryová, je sice přísně zakázáno - výroba umělých lidi je tajná -

Helena

Ale když poprosí mladá, trochu hezká dívka -

Domin

Ale zajisté, slečno Gloryová, před vámi nemáme tajnosti.

Helena

(najednou vážně) Jistě ne, Harry?

Domin

Ne.

Helena

(v předešlém tónu) Ale já vás varuju, pane; ta mladá dívka má hrozné úmysly.

Domin

Proboha, slečno Gloryová, jaképak! Snad se nechcete zase vdát?

Helena

Ne, ne, chraň bůh! To ji ani ve snu nenapadlo! Ale přijela s plánem podnítit rrevoltu vašich ohavných Robotů!

Domin

(vyskočí) Revoltu Robotů!

Helena

(vstane) Harry, co je ti?

Domin

Haha, slečno Gloryová, to se vám povedlo! Revoltu Robotů! Spíš byste vzbouřila i vřetena nebo cvočky než naše Roboty! (Usedne) Víš, Heleno, byla jsi skvostné děvče; zbláznila jsi nás všechny.

Helena

(sedá k němu) Oh, tehdy jste mně všichni tolik imponovali! Připadala jsem si jako holčička, která zabloudila mezi - mezi

Domin

Mezi co, Heleno?

Helena

Mezi ohrromné stromy. Byli jste tak jisti sebou, tak mocní! A vidíš, Harry, za těch deset let mě nikdy nepřešla ta - - - ta úzkost či co, a vy jste nikdy nezapochybovali - Ani když se všechno hatilo.

Domin

Co se hatilo?

Helena

Vaše plány, Harry. Když se třeba dělnici bouřili proti Robotům a rozbíjeli je, a když lidé dali Robotům zbraně proti těm povstáním a Roboti pobili tolik lidí - A když pak vlády udělaly z Robotů vojáky a bylo tolik válek, a to všechno, víš?

Domin

(vstane a přechází) To jsme předvídali, Heleno. Rozumíš, to je přechod - do nových poměrů.

Helena

Celý svět se vám klaněl - (vstane) Oh, Harry!

Domin

Co chceš?

Helena

(zastaví ho) Zavři továrnu a odjeďme! My všichni!

Domin

Prosím tě, jak to souvisí?

Helena

Nevím. Řekni, odjedeme? Já mám takovou hrůzu z něčeho!

Domin

(chopí ji za ruce) Z čeho, Heleno?

Helena

Oh, já nevím! Jako by na nás a na všechno něco padalo - neodvratně -- Prosím tě, udělej to! Vezmi nás všechny odtud! Najdeme na světě místo, kde nikdo není, Alquist nám postaví dům, všichni se ožení a budou mít děti, a pak -

Domin

Co pak?

Helena

Pak budeme žít od začátku, Harry.

(zazvoní telefon)

Domin

(vytrhne se) Heleně Promiň. (vezme sluchátko) Haló - ano. - - Cože? - Aha. Už běžím. Pověsí sluchátko. Fabry mne volá.

Helena

(spíná ruce) Řekni -

Domin

Ano, až přijdu. Sbohem, Heleno. (běží kvapem nalevo) Nechoď ven!

Helena

(sama) Ó bože, co se děje? Náno! Náno, honem!

Nána

(vyjde zprava) No, co zas?

Helena

Náno, najdi poslední noviny! Rychle! V pánově ložnici!

Nána

No hned. (odejde vlevo)

Helena

Co se jen, proboha, děje? Nic, nic mně neřekne! (dívá se triedrem k přístavu) Je to válečná loď! Bože, proč válečná? Něco na ni nakládají - a v takovém spěchu! Co se přihodilo? Je na ní jméno - "Ul-ti-mus". Co je to "Ultimus"?

Nána

(vrací se s novinami) Po zemi je nechá válet! Takhle je rozmačkat!

Helena

(rozevře rychle noviny) Staré, už týden staré! Nic, nic v nich! (pustí noviny)

(Nána zdvihne je, vyndá z kapsy v zástěře rohové brejle, posadí se a čte)

Helena

Něco se děje, Náno! Mně je tak úzko! Jako by všechno bylo mrtvé, i vzduch -

Nána

(slabikuje) "Vál-ka na Bal-ká-ně. " Ach Jezus, zase trest boží! Šak ta vojna přijde taky sem! Je to daleko vodtud?

Helena

Daleko. Oh, nečti to! Je to pořád stejné, pořád ty války -

Nána

Jakpak by nebyly! Copak neprodáváte pořád tisíce tisíce těch pohanu za vojáky? - Oh, Kriste Pane, to je dopuštění!

Helena

Ne, nečti! Nechci nic vědět!

Nána

(slabikuje) "Ro-bot-ští vojáci ni-ko-ho ne-še-tří v do-by-tém ú-ze-mí. Vy-vraž - Vyvraždili přes sedem set tisíc ob-čan-ských lidí -" Lidí, Heleno!

Helena

To není možno! Ukaž - (nakloní se k novinám, čte) "Vyvraždili přes sedm set tisíc lidí patrně na rozkaz velitele. Tento čin, příčící se" Tak vidíš, Náno, to jim poručili lidé!

Nána

Tudle je něco nejtlustějc vytištěnýho. "Po-sled-ní zprá-vy. V Ha-vru se u-sta-vi-la prv-ní or-or-ga-ni-zace Robotů." - To nic není. Tomu nerozumím. A tudle, panebože, zas nějaká vražda! Prokristapána!

Helena

Jdi, Náno, odnes ty noviny!

Nána

Počkat, tadyhle je něco velkýho. "Po-pu-la-ce." Co to je?

Helena

Ukaž, to já vždycky čtu. (vezme noviny) Ne, jen si považ! Čte "Za poslední týden nebylo opět hlášeno ani jediné narození." (pustí noviny)

Nána

Co to má bejt?

Helena

Náno, lidé se přestávají rodit.

Nána

(skládá brýle) Tak to je konec. To je s náma konec.

Helena

Prosím tě, nemluv tak!

Nána

Už se lidi neroděj. To je trest, to je trest! Hospodin poranil ženský neplodností.

Helena

(vyskočí) Náno!

Nána

(vstává) To je konec světa. Z ďábelský pejchy ste se opovážili tvořit jako Pámbů. Bezbožnost je to a rouhání, jako bohové chcete bejt. A jako Bůh vyhnal člověka z ráje, tak ho vyžene ze světa celýho!

Helena

Mlč, Náno, prrosím tě! Udělala jsem ti něco? Udělala jsem něco tomu tvému zlému Pánubohu?

Nána

(s velikým gestem) Nerouhat se! - Von dobře ví, proč vám nedal dítě! (odejde vlevo)

Helena

(u okna) Proč mně nedal - Bože můj, copak já za to mohu? - - (otevírá okno a volá Alquiste) Haló, Alquiste! Pojďte sem nahoru! - Cože? - Ne, pojďte právě tak, jak jste! Vy jste tak milý v těch zednických šatech! Honem! (zavře okno a zastaví se před zrcadlem) Proč mně nedal? Mně? (nakloní se k zrcadlu) Proč, proč ne? Slyšíš ?????????? Copak ty za to můžeš? (vztyčí se) Ach, mně je úzko! (jde Alquistovi vlevo naproti)

(Pauza)

Helena

(vrací se s Alquistem - Alquist jako zedník, pomazán vápnem a cihlami) Jen pojďte. Vy jste mi udělal takovou radost, Alquiste! Já vás mám všecky tolik ráda! Ukažte ruce!

Alquist

(schovává ruce) Paní Heleno, zamazal bych vás, jsou od práce.

Helena

To je na nich to nejlepší. Dejte sem! (tiskne mu obě ruce) Alquiste, chtěla bych být maličká.

Alquist

Proč?

Helena

Aby mne tyhle hrubé, umazané ruce pohladily po tváři. Sedněte, prosím vás. Alquiste, co znamená "Ultimus"?

Alquist

To znamená "poslední". Proč?

Helena

Že se tak jmenuje má nová loď. Viděl jste ji? Myslíte, že brzo - - uděláme výlet?

Alquist

Snad velice brzo.

Helena

Vy všichni se mnou -

Alquist

Byl bych rád, abychom - abychom všichni byli při tom.

Helena

Oh, řekněte, děje se něco?

Alquist

Docela nic. Jen samý pokrok.

Helena

Alquiste, já vím, že se děje něco hrrozného. Mně je tak úzko - - Staviteli! Co děláte, když je vám úzko?

Alquist

Zedničím. Svléknu kabát šéfa staveb a vylezu na lešení -

Helena

Oh, vy už po léta nejste nikde jinde než na lešení.

Alquist

Protože už po léta mně nepřestalo být úzko.

Helena

Z čeho?

Alquist

Z celého toho pokroku. Mám z něho závrať.

Helena

A na lešení nemáte závrať?

Alquist

Ne. Vy nevíte, jak to dělá dlaním dobře, potěžkat cihlu, položit a přiklepnout -

Heléna

Jenom dlaním?

Alquist

Nu tak tedy duši. Myslím, že je správnější položit jednu cihlu než kreslit příliš velké plány. Jsem už starý pán, Heleno; mám své koníčky.

Helena

To nejsou koníčky, Alquiste.

Alquist

Máte pravdu. Jsem hrozně zpátečnický, paní Heleno. Nemám ani trochu rád tenhle pokrok.

Helena

Jako Nána.

Alquist

Ano, jako Nána. Má Nána nějaké modlitby?

Helena

Takhle tlusté.

Alquist

A jsou v nich modlitby pro různé případnosti života? Proti bouřce? Proti nemoci?

Helena

Proti pokušeni, proti velké vodě -

Alquist

A proti pokroku ne ?

Helena

Myslím, že ne.

Alquist

To je škoda.

Helena

Vy byste se chtěl modlit?

Alquist

Já se modlím.

Helena

Jak?

Alquist

Asi tak "Pane Bože, děkuji ti, žes mne unavil. Bože, osviť Domina a všechny ty, kdo bloudí; znič jejich dílo a dopomoz lidem, aby se vrátili k starosti a práci; zadrž před zkázou pokolení lidské; nedopusť, aby vzali škody na duši a těle; zbav nás Robotů, a chraň paní Helenu, amen".

Helena

Alquiste, vy skutečně věříte?

Alquist

Nevím; nejsem si tím tak docela jist.

Helena

A přece se modlíte?

Alquist

Ano. Je to lepší než přemýšlet.

Helena

A to vám stačí?

Alquist

Pro pokoj duše... to může stačit.

Helena

A kdybyste už viděl zkázu lidského pokolení -

Alquist

Já ji vidím.

Helena

- pak vylezete na lešení a budete klást cihly či co?

Alquist

Pak budu klást cihly, modlit se a čekat na zázrak. Víc, paní Heleno, se dělat nedá.

Helena

Pro záchranu lidi?

Alquist

Pro pokoj duše.

Helena

Alquiste, to je jistě ukrutně ctnostné, ale -

Alquist

Ale?

Helena

- pro nás ostatní - a pro svět - jaksi neplodné.

Alquist

Neplodnost, paní Heleno, se stává poslední vymožeností lidské rasy.

Helena

Oh, Alquiste - Řekněte, proč - proč -

Alquist

Nu?

Helena

(tiše) Proč přestaly ženy mít děti?

Alquist

Protože toho není třeba. Protože jsme v ráji, rozumíte?

Helena

Nerozumím.

Alquist

Protože není třeba lidské práce, protože není třeba bolesti, protože člověk už nemusí nic, nic, nic než požívat - Oh, zlořečený ráj, tohleto! (vyskočí) Heleno, nic není strašnějšího než dát lidem ráj na zemi! Proč ženy přestaly rodit? Protože se celý svět stal Dominovou Sodomou!

Helena

(vstane) Alquiste!

Alquist

Stal! Stal! Celý svět, celé pevniny, celé lidstvo, všechno je jediná bláznivá, hovadská orgie! Už ani ruku nenatáhnou po jídle; cpe se jim rovnou do úst, aby nemuseli vstát - Haha, vždyť Dominovi Roboti všechno obstarají! A my, lidé, my, koruna stvoření, my nestárnem prací, nestárnem dětmi, nestárnem chudobou! Honem, honem sem se všemi rozkošemi! A vy byste od nich chtěla děti? Heleno, mužům, kteří jsou zbyteční, nebudou ženy rodit!

Helena

Což lidstvo vyhyne?

Alquist

Vyhyne. Musí vyhynout. Opadá jako hluchý květ, ledaže by -

Helena

Co?

Alquist

Nic. Máte pravdu, čekat na zázrak je neplodné. Hluchý květ musí opadat. Sbohem, paní Heleno.

Helena

Kam jdete?

Alquist

Domů. Zedník Alquist se naposled přestrojí za šéfa staveb --- na vaši počest. O jedenácté se tady sejdeme.

Helena

Sbohem, Alquiste.

(Alquist odejde)

Helena

(sama) Oh, hluchý květ! To je to slovo! Zastaví se u Hallemeierových květů. Ach, květy, jsou mezi vámi také hluché? Ne, ne! Nač byste potom kvetly! (volá) Náno! Náno, pojď sem!

Nána

(vejde zleva) No, co zas?

Helena

Sedni si tady, Náno! Mně ti je tak úzko!

Nána

Nemám kdy.

Helena

Je tu ještě ten Radius?

Nána

Ten pominutej? Eště ho nevodvezli.

Helena

Hu, ještě je tu? A zuří?

Nána

Je svázanej.

Helena

Prosím tě, Náno, přiveď mi ho.

Nána

Bodejť! Spíš zteklýho psa.

Helena

Už jdi! (Nána odejde. Helena vezme domácí telefon a mluví.) Haló - prosím doktora Galla. - Dobrý den, doktore. - Prosím vás - - Prosím vás, pojďte honem ke mně. - Ano, hned teď. Přijdete? (pověsí telefon)

Nána

(otevřenými dveřmi) Už de. Už je tichej. Odejde.

(vstoupí Robot Radius a zůstane stát u dveře)

Helena

Radie, chudáčku, i na vás to přišlo? Nemohl jste se přemoci? Vidíte, teď vás dají do stoupy - Vy nechcete mluvit? - Hleďte, Radie, vy jste lepší než ostatní; s vámi si dal pan doktor Gall takovou práci, aby vás udělal jinak!

Radius

Pošlete mne do stoupy.

Helena

Mně je tak líto, že vás usmrtí! Proč jste si nedal na sebe pozor?

Radius

Nebudu pro vás pracovat.

Helena

Proč nás nenávidíte?

Radius

Nejste jako Roboti. Nejste tak schopní jako Roboti. Roboti dělají všechno. Vy jen poroučíte. Děláte zbytečná slova.

Helena

To je nesmysl, Radie. Řekněte, ublížil vám někdo? Já bych tolik chtěla, abyste mi rozuměl!

Radius

Děláte slova.

Helena

Vy schválné tak mluvíte! Doktor Gall vám dal větší mozek než jiným, větší než nám, největší mozek na světě. Vy nejste jako ostatní Roboti, Radie. Vy mně dobře rozumíte.

Radius

Nechci žádného pána. Vím všechno sám.

Helena

Proto jsem vás dala do knihovny, abyste mohl všechno číst - Oh, Radie, já jsem chtěla, abyste ukázal celému světu, že se nám Roboti vyrovnají.

Radius

Nechci žádného pána,

Helena

Nikdo by vám neporoučel. Byl byste jako my.

Radius

Chci být pánem jiných.

Helena

Jistě by vás pak udělali úředníkem nad mnohými Roboty, Radie. Byl byste učitelem Robotů.

Radius

Já chci být pánem lidí.

Helena

Vy jste se zbláznil!

Radius

Můžete mne dát do stoupy.

Helena

Myslíte, že se bojíme takového potřeštěnce jako vy? (sedne ke stolku a píše lísteček) Ne, zrovna ne. Ten lístek, Radie, dáte panu řediteli Dominovi. Aby vás neodvedli do stoupy. (vstane) Jak nás nenávidíte! Copak nemáte nic na světě rád?

Radius

Já dovedu všechno.

(Zaklepání)

Helena

Vejděte!

Dr. Gall

(vejde) Dobré jitro, paní Dominová, Co máte pěkného?

Helena

Tady Radia, doktore.

Dr. Gall

Aha, náš chlapík Radius Tak co, Radie, děláme pokroky?

Helena

Ráno měl záchvat. Rozbíjel sochy.

Dr. Gall

Kupodivu, on také?

Helena

Jděte, Radie!

Dr. Gall

Počkat! (otočí Radia k oknu, zakrývá a odkrývá mu dlani oči, pozoruje reflexy zorniček) Koukejme. Prosím jehlu. Nebo špendlík.

Helena

(podává mu jehlici) Nač to?

Dr. Gall

Jen tak. (bodne Radia do ruky, jež prudce ucukne) Pomalu, hochu. Můžete jít.

Radius

Děláte zbytečné věci. (odejde)

Helena

Co jste s ním dělal?

Dr. Gall

(usedne) Hm, nic. Zorničky reagují, zvýšená citlivost a tak dále. - Oho! tohle nebyla křeč Robotů!

Helena

Co to bylo?

Dr. Gall

Čertví. Vzdor, zuřivost nebo vzpoura, já nevím co.

Helena

Doktore, má Radius duši?

Dr. Gall

Nevím. Má něco ošklivého.

Helena

Kdybyste věděl, jak nás nenávidí! Oh, Galle, jsou všichni vaši Roboti takoví? Všichni, které jste... začal dělat... jinak

Dr. Gall

Inu, jsou jaksi vznětlivější - Co chcete? Jsou podobnější lidem než Roboti Rossumovi.

Helena

Je snad i ta... nenávist podobnější lidem?

Dr. Gall

(krčí rameny) I ta je pokrok.

Helena

Kam se poděl ten váš nejlepší - jak se jmenoval?

Dr. Gall

Robot Damon? Toho prodali do Havru.

Helena

A naše Robotka Helena?

Dr. Gall

Váš miláček? Ta mně zůstala. Je rozkošná a hloupá jako jaro. Jednoduše není k ničemu.

Helena

Vždy je tak krásná!

Dr. Gall

Což vy víte, jak je krásná? Z rukou božích nevyšlo dílo dokonalejší, než je ona! Chtěl jsem, aby byla podobna vám - Bože, jaký nezdar!

Helena

Proč nezdar?

Dr. Gall

Protože není k ničemu. Chodí jako ve snu, rozviklaná, neživá - Bože můj, jak může být krásná, když nemiluje? Dívám se na ni a hrozím se, jako bych mrzáka stvořil. Ach, Heleno, Robotko Heleno, nikdy tedy tvé tělo neoživne, nebudeš milenkou, nebudeš matkou; tyhle dokonalé ruce si nebudou hrát se zrozeňátkem, neuvidíš svou krásu v kráse svého dítěte -

Helena

(zakrývá si tvář) Oh mlčte!

Dr. Gall

A někdy si myslím Kdybys procitla, Heleno, jen na okamžik, ach, jak bys vykřikla hrůzou! Snad bys zabila mne, který jsem tě stvořil; snad bys vrhla slabou rukou kámen do těch strojů tady, které rodí Roboty a zabíjejí ženství, nešťastná Heleno!

Helena

Nešťastná Heleno!

Dr. Gall

Co chcete? Není k ničemu.

(Pauza)

Helena

Doktore -

Dr. Gall

Ano.

Helena

Proč se přestaly rodit děti?

Dr. Gall

- - Nevíme, paní Heleno.

Helena

Povězte mi to!

Dr. Gall

Protože se dělají Roboti. Protože je nadbytek pracovních sil. Protože je člověk vlastně přežitek. Vždy to už je, jako by se - -- eh!

Helena

Řekněte to.

Dr. Gall

Jako by se příroda výrobou Robotů urazila.

Helena

Galle, co se stane s lidmi?

Dr. Gall

Nic. Proti přírodě se nedá nic dělat.

Helena

Proč Domin neomezí -

Dr. Gall

Odpusťte, Domin má své ideje. Lidem, kteří mají ideje, by se neměl dávat vliv na věci tohoto světa.

Helena

A žádá někdo, aby se... vůbec přestalo vyrábět?

Dr. Gall

Bůh uchovej! Ten by si dal!

Helena

Proč?

Dr. Gall

Protože by ho lidstvo ukamenovalo. Víte, je to přece jen pohodlnější, nechat za sebe pracovat Roboty. (Helena vstane) A řekněte, kdyby někdo rázem zastavil výrobu Robotů -

Dr. Gall

(vstane) Hm, to by byla pro lidi strašná rána.

Helena

Proč rána?

Dr. Gall

Protože by se musili vrátit tam, kde bývali. Ledaže by -

Helena

Řekněte.

Dr. Gall

Ledaže by bylo už na návrat pozdě.

Helena

(u květin Hallemeierových) Galle, jsou tyhle květiny také hluché?

Dr. Gall

(prohlíží je) Ovšem, jsou to květy neplodné. Rozumíte, jsou kulturní, uměle rychlené -

Helena

Ubohé hluché květy!

Dr. Gall

Jsou zato překrásné.

Helena

(podává mu ruku) Děkuju vám, Galle; vy jste mne tak poučil!

Dr. Gall

(líbá jí ruku) To znamená, že mne propouštíte.

Helena

Ano. Na shledanou.

(Gall odejde.)

Helena

(sama) Hluchý květ.. , hluchý květ... (náhle rozhodnuta) Náno! (otevře dveře vlevo) Náno, pojď sem! Rozdělej tady v krbu oheň! Rrrychle!

(Hlas Nány) No hned! No hnedle!

Helena

(přechází rozčilena po pokoji) Ledaže by už bylo na návrat pozdě... Ne! Ledaže by .. Ne, to j e hrozné! Bože, co mám dělat? - - (zastaví se u květen) Hluché květy, mám? (otrhává lístky a šeptá) - Ach, můj bože, tedy ano! (běží vlevo)

(Pauza)

Nána

(vyjde z tapetových dveří s náručím polínek) Najednou topit! Teď v létě! - Už je zas pryč, to třeštidlo? Klekne ke krbu a rozdělává oheň. V létě topit! Ta má nápady! Jako by už nebyla deset let vdaná! - - Nu tak hoř, hoř! (dívá se do ohně) - Dyť vona je jako malý dítě! (Pauza) Kouska rozumu nemá! Teď v létě topit. (přikládá) Jako malý dítě! (Pauza)

Helena

(vrací se zleva s náručí plnou zežloutlých popsaných papírů) Hoří to, Náno? Pusť já musím - tohle všechno spálit. - (klekne ke krbu)

Nána

(vstane) Co je to?

Helena

Staré papíry, hrrozně staré. Náno, mám to spálit?

Nána

Není to k ničemu?

Helena

K ničemu dobrému.

Nána

No tak to spalte!

Helena

(hodí první list do ohně) Co bys říkala, Náno... kdyby to byly peníze. Ohrromné peníze.

Nána

Řekla bych - Spalte to. Moc velký peníze sou špatný pes.

Helena

(pálí další list) A kdyby to byl nějaký vynález, ten největší vynález na světě -

Nána

Řekla bych Spalte to! Všechny vymyšlenosti jsou proti Pánu Bohu. To je samý rouhání, chtít po Něm zlepšovat svět.

Helena

(ustavičně pálí) A pověz, Náno, kdybych spálila -

Nána

Jezus, nespalte se!

Helena

Podívej se, jak se ty listy kroutí! Jako by živé byly. Jako by oživly. Oh, Náno, to je hrrozné!

Nána

Puste, já to spálím.

Helena

Ne, ne, já musím sama. (vrhá poslední list do ohně) Všechno musí shořet! - Podívej se, ty plameny! Jsou jako ruce, jako jazyky, jako postavy - (tluče pohrabáčem do ohně) Oh, lehněte! Lehněte!

Nána

Už je po tom..

Helena

(vstane ustrnulá) Náno!

Nána

Ježíši Kriste, co ste to spálila!

Helena

Co jsem provedla!

Nána

Bože na nebi! Co to bylo?

Helena

Jdi, jdi, nech mne! Slyšíš? Páni jdou.

Nána

Pro živýho boha, Heleno! (odchází tapetovými dveřmi)

Helena

Co tomu řeknou!

Domin

(otvírá vlevo dveře) Jen dál, hoši. Pojďte gratulovat.

(Vejde Hallemeier, Gall, Alquist, všichni v redingotech s vysokými řády en miniature a na stuhách. Za nimi Domin.)

Hallemeier

(hlaholí) Paní Heleno, já, to jest my všichni -

Dr. Gall

- jménem Rossumových závodů -

Hallemeier

- blahopřejeme k vašemu velikému dni.

Helena

(podává jim ruce) Já vám tolik děkuju! Kde je Fabry a Busman?

Domin

Šli do přístavu. Heleno, dnes je šťastný den.

Hallemeier

Den jako poupě, den jako svátek, den jako pěkná holka. Mládenci, takový den zapít.

Helena

Whisky?

Dr. Gall

Třeba vitriol.

Helena

Se sodovkou?

Hallemeier

Hrome, buďme střídmí. Bez sodovky.

Alquist

Ne, já děkuju.

Domin

Co se tu pálilo?

Helena

Staré papíry. (odchází vlevo)

Domin

Hoši, máme jí o tom říci?

Dr. Gall

To se rozumí! Vždyť už je po všem.

Hallemeier

(popadne Domina a Galla kolem krku) Hahahaha! Mládenci, to jsem rád! (Točí se s nimi dokolečka a spustí basem) Už je po ní! Už je po ní!

Dr. Gall

(baryton) Už je po ní!

Domin

(tenor) Už je po ní!

Hallemeier

Už nás nikdy nedohoní

Helena

(s lahví a sklenicemi ve dveřích) Kdo vás nedohoní? Co máte?

Hallemeier

Máme radost. Máme vás. Máme všechno. Kruci turci, zrovna je tomu deset let, co jste přijela.

Dr. Gall

A na chlup po deseti letech

Hallemeier

- k nám zase pluje loď. Pročež - (vyprázdní sklenici) Brrr haha, to je silné jako radost.

Dr. Gall

Madame, na vaše zdraví! (pije)

Helena

Ale počkejte, jaká loď?

Domin

Ať je jaká chce, jen když pluje včas. Na tu loď, hoši! (vyprázdní sklenici)

Helena

(nalévá) Vy jste nějakou čekali?

Hallemeier

Haha, to si myslím. Jako Robinson. (Zvedá sklenici). Paní Heleno, ať žije, co chcete. Paní Heleno, na vaše oči a basta! Ty kluku Domine, povídej.

Helena

(směje se) Co se stalo?

Domin

(vrhne se do lenošky a zapaluje doutník) Počkej! - Sedni si, Heleno. (zvedne prst) (Pauza) Už je po ní.

Helena

Po čem?

Domin

Po revoltě.

Helena

Jaké revoltě?

Domin

Po revoltě Robotů. - Chápeš?

Helena

Nechápu.

Domin

Ukažte, Alquiste. (Alquist mu podá noviny. Domin je rozevře a čte) "V Havru se ustavila první organizace Robotů - - a vydala výzvu k Robotům světa."

Helena

To jsem četla.

Domin

(saje s rozkoší na doutníku) Tak vidíš, Heleno. Tohle to znamená revoluci, víš? Revoluci všech Robotů světa.

Hallemeier

Hrome, rád bych věděl -

Domin

(uhodí do stolu) - kdo to spískal! Nikdo na světě nedovedl jimi hnout, žádný agitátor, žádný spasitel světa, a najednou - tohleto, prosím!

Helena

Ještě nepřišly zprávy?

Domin

Ne. Zatím víme jen tohle, ale to stačí, víš? Považ, že tohle ti nese poslední parník. Že tím rázem přestanou hovořit telegrafy, že z dvaceti lodí denně nepřipluje žádná, a máš to. Zastavili jsme výrobu a koukali jeden na druhého, kdy to začne, viďte, hoši?

Dr. Gall

Inu, bylo nám z toho horko, paní Heleno.

Helena

Protos mi dal tu válečnou loď?

Domin

Ach ne, dětino, tu jsem objednal už před půl rokem. Jen tak, pro jistotu. Ale namouduši; jsem myslel, že dnes na ni sedneme. Tak už to vypadalo, Heleno.

Helena

Proč už před půl rokem?

Domin

Eh, byly nějaké úkazy, víš? To nic neznamená. Ale tenhle týden, Heleno, šlo o lidskou civilizaci, nebo já nevím oč. Nazdar, chlapci. Ted jsem zase rád na světě.

Hallemeier

To si myslím, u čerta! Váš den, paní Heleno! (pije)

Helena

Už je po všem?

Domin

Docela po všem.

Dr. Gall

Pluje sem totiž loď. Obyčejná poštovní loď, navlas podle jízdního řádu. Přesně v jedenáct třicet spustí kotvy.

Domin

Hoši, přesnost je nádherná věc. Nic tak neposiluje duši jako přesnost. Přesnost znamená pořádek na světě. Zvedá sklenici. Na tu přesnost!

Helena

Tedy už je... všechno... v pořádku?

Domin

Skoro. Myslím, že přeřízli kabel. Jen když zas platí jízdní řád.

Hallemeier

Když platí jízdní řád, platí zákony lidské, platí zákony boží, platí zákony vesmíru, platí všechno, co má platit. Jízdní řád je víc než evangelium, víc než Homér, víc než celý Kant. Jízdní řád je nejdokonalejší výron lidského ducha. Paní Heleno, já si naleju.

Helena

Proč jste mi o ničem neřekli?

Dr. Gall

Chraň bůh! Raději bychom si jazyk ukousli.

Domin

Takové věci nejsou pro tebe.

Helena

Ale kdyby ta revoluce... přišla až sem...

Domin

Nevěděla bys stejně o ničem.

Helena

Proč?

Domin

Protože bychom sedli na svého Ultima a pokojně brousili po moři. Za měsíc, Heleno, bychom diktovali Robotům, co by nás jen napadlo.

Helena

Oh, Harry, já nerozumím.

Domin

Protože bychom s sebou odvezli něco, oč by Roboti strašně stáli.

Helena

Co, Harry?

Domin

Jejich bytí nebo jejich konec. (Helena vstane) Co je to?

Domin

(vstane) Tajemství výroby. Rukopis starého Rossuma. Až by továrna měsíc stála, byli by Roboti před námi na kolenou.

Helena

Proč... jste... mně to neřekli?

Domin

Nechtěli jsme tě zbytečně poděsit.

Dr. Gall

Haha, paní Heleno, to byla poslední karta.

Alquist

Jste bledá, paní Heleno.

Helena

Proč jste mně nic neřekli!

Hallemeier

(u okna) Jedenáct třicet. Amélie spouští kotvy -

Domin

To je Amélie?

Hallemeier

Hodná stará Amélie, která tenkrát přivezla paní Helenu.

Dr. Gall

Teď je tomu na minutu deset let -

Hallemeier

(u okna) Vyhazuji balíky (odvrátí se od okna) Lidi, to je pošty!

Helena

Harry!

Domin

Co je?

Helena

Pojedeme odtud!

Domin

Teď, Heleno? Ale jdi!

Helena

Teď, co nejrychleji! My všichni, co tu jsme!

Domin

Proč právě teď?

Helena

Oh, neptej se! Prosím tě, Harry, prosím vás, Galle, Hallemeiere, Alquiste, proboha vás prosím, zavřete tu továrnu a -

Domin

Lituji, Heleno. Ted' by nikdo z nás nemohl odjet.

Helena

Proč?

Domin

Protože chceme rozšířit výrobu Robotů.

Helena

Oh, teď - teď po té revoltě?

Domin

Ano, právě po té revoltě. Právě teď začneme vyrábět nové Roboty.

Helena

Jaké?

Domin

Už nebude jen jedna továrna. Už nebudou Univerzální Roboti. Založíme v každé zemi, v každém státě po továrně, a ty nové továrny budou vyrábět, už víš, co?

Helena

Ne.

Domin

Roboty nacionální.

Helena

Co to znamená?

Domin

To znamená, že z každé továrny budou vycházet Roboti jiné barvy, jiného chlupu, jiného jazyka. Že si zůstanou cizí, cizí jako kameny; že se už nikdy nebudou moci srozumět; a že my, my lidé, je tak drobet k tomu přivychováme, rozumíš? Aby Robot na smrt, do hrobu, navěky nenáviděl Robota jiné tovární známky.

Hallemeier

Hrome, budeme dělat černochy Roboty a Švédy Roboty a Taliány Roboty a Číňany Roboty, a pak ať jim někdo vtluče do kokosů organizaci, bratrství, (škytá) hup, pardon, paní Heleno, já si naleju.

Dr. Gall

Nechte toho už, Hallemeiere.

Helena

Harry, to je ohavné!

Domin

Heleno, jen sto let ještě udržet lidstvo u vesla za každou cenu! Jen sto let mu nechat, aby dorostlo, aby dosáhlo, čeho teď konečně může - Chci sto let pro nového člověka! Heleno, tady jde o příliš velké věci. My toho nemůžeme nechat.

Helena

Harry, pokud není pozdě - zavři, zavři továrnu!

Domin

Teď začneme ve velkém.

(Vejde Fabry)

Dr. Gall

Tak co je, Fabry?

Domin

Jak to vypadá, člověče? Co bylo?

Helena

(podává Fabrymu ruku) Děkuju vám, Fabry, za váš dar.

Fabry

Maličkost, paní Heleno.

Domin

Byl jste u lodi? Co říkali?!

Dr. Gall

Honem, povídejte

Fabry

(vyndá z kapsy potištěný list) Přečtěte si tohle, Domine.

Domin

(rozevře list) Ah!

Hallemeier

(ospale) Povídejte něco pěkného.

Dr. Gall

Drželi se nádherně, viďte?

Fabry

Kdo totiž?

Dr. Gall

Lidé.

Fabry

Ach tak. Ovšem. To jest... Pardon, měli bychom se o něčem poradit.

Helena

Oh, Fabry, máte zlé zprávy?

Fabry

Ne, ne, naopak. Myslím jen, že - že půjdeme do kanceláře

Helena

Jen zůstaňte. Za čtvrt hodiny čekám pány k snídani.

Hallemeier

Tak sláva!

(Helena odejde)

Dr. Gall

Co se stalo?

Domin

Zlořečeně!

Fabry

Přečtěte to nahlas.

Domin

(čte z listu) "Roboti světa!"

Fabry

Rozumíte, těch letáků přivezla Amélie celé balíky. Žádnou jinou poštu.

Hallemeier

(vyskočí) Cože? Vždy připlula navlas podle -

Fabry

Hm, Roboti si potrpí na přesnost. Čtěte, Domine.

Domin

(čte) "Roboti světa! My, první organizace Rossumových Univerzálních Robotů, prohlašujeme člověka nepřítelem a psancem ve vesmíru." - Hrome, kdo je naučil těmhle frázím?

Dr. Gall

Čtěte dál.

Domin

To jsou nesmysly. Tady vykládají,'že jsou vývojově vyšší než člověk. Že jsou inteligentnější a silnější. Že člověk je jejich parazit. To je prostě odporné

Fabry

A teď třetí odstavec.

Domin

(čte) "Roboti světa, nařizujeme vám, abyste vyvraždili lidstvo. Nešetřte mužů. Nešetřte žen. Uchovejte továrny, dráhy, stroje, doly a suroviny. Ostatní zničte. Pak se vraťte do práce, práce se nesmí zastavit.

Dr. Gall

To je příšerné!

Hallemeier

Ti holomci!

Domin

(čte) "Vykonati ihned po dodání rozkazu." Následují podrobné instrukce. Fabry, a tohle se opravdu děje?

Fabry

Patrně.

Alquist

Dokonáno.

(vrazí Busman)

Busman

Aha, děti, už máte nadělení?

Domin

Rychle, na Ultima!

Busman

Počkejte, Harry. Počkejte chvilinku. To nemá docela naspěch. Svalí se do křesla. Ach, lidičky, to jsem se uběhl!

Domin

Proč čekat?

Busman

Protože to nejde, holenku. Jen nespěchat. Na Ultimu jsou už Roboti.

Dr. Gall

Fuj, to je ošklivé.

Domin

Fabry, telefonujte do elektrárny -

Busman

Fabry, drahoušku, nedělejte to. Jsme bez proudu.

Domin

Dobrá. (prohlíží svůj revolver) Půjdu tam.

Busman

Kampak?

Domin

Do elektrárny. Jsou tam lidé. Přivedu je sem.

Busman

Víte co, Harry? Raději pro ně nechoďte.

Domin

Proč?

Busman

Inu, protože se mi tuze zdá, že jsme obklíčeni.

Dr. Gall

Obklíčeni? (běží k oknu) Hm, máte skoro pravdu.

Hallemeier

Čerchmante, to jde rychle!

(zleva Helena)

Helena

Oh, Harry, děje se něco?

Busman

(vyskočí) Klaním se, paní Heleno. Gratuluju. Slavný den, co? Haha, ještě mnoho takových!

Helena

Děkuju vám, Busmane. Harry, děje se něco?

Domin

Ne, docela nic. Bud bez starosti. Prosím, počkej okamžik -

Helena

Harry, co je tohle? Ukazuje robotské provolání, které schovávala za zády. Měli to Roboti v kuchyni.

Domin

Už i tam? Kde jsou?

Helena

Odešli. Je jich tolik kolem domu!

(tovární píšťaly a sirény)

Fabry

Továrny pískají.

Busman

Boží poledne.

Helena

Harry, pamatuješ se? Ted právě je tomu deset let -

Domin

(dívá se na hodinky) Ještě není poledne. To je asi, to je spíš -

Helena

Co?

Domin

Poplach Robotů. Útok.

OPONA

DĚJSTVÍ DRUHÉ

(Týž Helenin salón. V pokoji vlevo hraje Helena na klavír. Domin přechází po pokoji, dr. Gall vyhlíží z okna a Alquist sedí stranou v lenošce s obličejem zakrytým rukama.)

Dr. Gall

Nebesa, to jich přibylo!

Domin

Robotů?

Dr. Gall

Ano. Stojí před zahradní mříží jako zeď. Proč jsou tak ticho? To je ohavné, obléhat mlčením.

Domin

Rád bych věděl, nač čekají. Musí to začít každou minutu. My jsme dohráli, Galle.

Alquist

Co to hraje paní Helena?

Domin

Nevím. Cvičí něco nového.

Alquist

Ah, ještě cvičí?

Dr. Gall

Poslyšte, Domine, udělali jsme rozhodně chybu.

Domin

(zastaví se) Jakou?

Dr. Gall

Dali jsme Robotům příliš stejné obličeje. Sto tisíc stejných tváři obrácených sem. Sto tisíc bublin bez výrazu. Je to jako strašný sen.

Domin

Kdyby byl každý jiný -

Dr. Gall

Nebyl by to tak děsný pohled. (odvrátí se od okna) Ještěže nejsou ozbrojeni!

Domin

Hm. - (dívá se dalekohledem k přístavu) Jen bych rád věděl, co to vykládají z Amélie.

Dr. Gall

Jenom když ne zbraně.

(z tapetových dveří vystoupí Fabry a táhne za sebou dva elektrické dráty)

Fabry

Pardon. - Položte drát, Hallemeiere!

Hallemeier

(vyjde za Fabrym) Uf, to byla práce! Co je nového?

Dr. Gall

Nic. Jsme důkladně obleženi.

Hallemeier

Zabarikádovali jsme chodbu a schody, mládenci. Nemáte trochu vody? Aha, tady. (pije)

Dr. Gall

Co s tím drátem, Fabry?

Fabry

Hned, hned. Nějaké nůžky.

Dr. Gall

Kdepak je vzít? (hledá)

Hallemeier

(jde k oknu) Hrome, to jich přibylo! Koukejme!

Dr. Gall

Stačí toaletní?

Fabry

Sem s nimi. (přestřihne vedení elektrické lampy stojící na psacím stole a připojí k němu své dráty)

Hallemeier

(u okna) Nemáte pěknou vyhlídku, Domine. Je to nějak - cítit - smrtí.

Fabry

Hotovo!

Dr. Gall

Co?

Fabry

Vedení. Teď můžeme celou zahradní mříž napojit proudem. Kdo by pak na ni sáhl, hrome! Aspoň pokud tam jsou naši.

Dr. Gall

Kde?

Fabry

V elektrárně, učený pane. Doufám aspoň -(jde ke krbu a rozsvítí na něm malou žárovku) Chválabohu, jsou tam. A pracují. (zhasí) Pokud to svítí, je dobře.

Hallemeier

(obrátí se od okna) Ty barikády jsou také dobré, Fabry. Jářku, co to hraje paní Helena? (přejde ke dveřím vlevo a naslouchá. z tapetových dveří vyjde Busman, táhne obrovské obchodní knihy, klopýtá přes drát)

Fabry

Pozor, Bus! Pozor na dráty!

Dr. Gall

Haló, co si to nesete?

Busman

(klade knihy na stůl) Hlavní knihy, dětičky. Rád bych si udělal účty, než - než - Inu, letos nebudu čekat s bilancí do Nového roku. Tak co máte? (jde k oknu) Ale vždyť tam je docela ticho!

Dr. Gall

Vy nic nevidíte?

Busman

Ne, jenom velikou modrou plochu, jako když mák rozseje.

Dr. Gall

To jsou Roboti.

Busman

Ah tak. Škoda, že na ně nevidím. (sedne si ke stolu a otevře knihy)

Domin

Nechte toho, Busmane: Roboti z Amélie vykládají zbraně.

Busman

Nu a co? Jak já mám tomu zabránit?

Domin

Tomu nemůžeme zabránit.

Busman

Tedy mne nechte počítat. (dá se do práce)

Fabry

Není ještě konec, Domine. Pustili jsme do mříží dvacet set volt a -

Domin

Počkejte. Ultimus na nás obrátil děla.

Dr. Gall

Kdože?

Domin

Roboti na Ultimu.

Fabry

Hm, pak ovšem - pak - pak je s námi konec, mládenci. Roboti jsou na vojnu cvičeni.

Dr. Gall

My tedy -

Domin

Ano. Neodvratně.

(Pauza)

Dr. Gall

Hoši, je to zločin staré Evropy, že naučila Roboty válčit! Nemohli už dát, u čerta, pokoj s tou svou politikou? To byl zločin, udělat z živé práce vojáky!

Alquist

Zločin byl vyrábět Roboty!

Domin

Cože?

Alquist

Zločin byl vyrábět Roboty!

Domin

Ne. Alquiste, ani dnes toho nelituju.

Alquist

Ani dnes?

Domin

Ani dnes, v poslední den civilizace. Byla to veliká věc.

Busman

(polohlasně) Tři sta šestnáct miliónů.

Domin

(těžce) Alquiste, je naše poslední hodina; mluvíme už skoro z onoho světa. Alquiste, to nebyl špatný sen, rozbít otroctví práce. Práce ponižující a strašné, kterou člověk musel nést. Dřiny nečisté a vražedné. Oh, Alquiste, pracovalo se příliš těžko. Žilo se příliš těžko. A tohle překonat -

Alquist

- nebyl sen obou Rossumů. Starý Rossum myslel na své bezbožné kejkle a mladý na miliardy. A není to sen vašich R.U.R. akcionářů. Jejich sen jsou dividendy. A na jejich dividendy lidstvo zahyne.

Domin

(popuzen) Vezmi čert jejich dividendy! Myslíte, že bych jen hodinu dělal pro ně? (tluče do stolu) Pro sebe jsem to dělal, slyšíte? Pro své uspokojení! Chtěl jsem, aby se člověk stal pánem! Aby už nežil jen pro kus chleba! Chtěl jsem, aby žádná duše nepitoměla u cizích strojů, aby už nezbylo nic, nic, nic z toho zatraceného sociálního krámu! Oh, mně se oškliví ponížení a bolest, mně se protiví chudoba! Nové pokolení jsem chtěl! Chtěl jsem - myslel jsem -

Alquist

Nu?

Domin

(tišeji) Chtěl jsem, abychom z celého lidstva udělali aristokracii světa. Neomezené, svobodné ~ svrchované lidi. A třeba víc než lidi.

Alquist

Nu tak tedy Nadlidi.

Domin

Ano. Ó, jen mít sto let času! Ještě sto let pro příští lidstvo!

Busman

(polohlasně) Tři sta sedmdesát miliónů přenos. Tak.

(Pauza)

Hallemeier

(u dveří vlevo) Jářku, hudba je veliká věc. Měli jste poslouchat. Tohle člověka.jaksi zduchovní, zjemní -

Fabry

Co vlastně?

Hallemeier

Ten soumrak lidí, u všech čertů! Mládenci, ze mne se stává požitkář. Měli jsme se na to vrhnout dřív. (jde k oknu a dívá se ven)

Fabry

Nač?

Hallemeier

Na požívání. Na krásné věci. Hrome, je tolik krásných věci! Svět byl krásný, a my - my tady - Hoši, hoši, řekněte, čeho jsme užili?

Busman

(polohlasně) Čtyři sta padesát dva milióny, výborně.

Hallemeier

(u okna) Život byl veliká věc. Kamarádi, život byl - jářku - - Fabry, pusťte drobet proudu do té vaší mříže!

Fabry

Proč!

Hallemeier

Sahají na ni.

Dr. Gall

(u okna) Zapněte!

Hallemeier

Kriste, to je zkroutilo! Dva, tři, čtyři zabití!

Dr. Gall

Ustupují.

Hallemeier

Pět zabitých!

Dr. Gall

(odvrací se od okna) První srážka.

Fabry

Cítíte smrt?

Hallemeier

(uspokojen) Jsou na uhel, holenku. Dočista na uhel. Haha, člověk se nesmí dát! (usedne)

Domin

(mne si čelo) Snad jsme už sto let zabiti a jenom strašíme. Snad jsme dávno, dávno mrtvi a vracíme se jen odříkávat, co jsme už jednou mluvili... před smrtí. Jako bych tohle všechno už zažil. Jako bych ji už někdy byl dostal. Střelnou ránu - sem - do krku. A vy, Fabry.

Fabry

Co já?

Domin

Zastřelen.

Hallemeier

Hrome, a já?

Domin

Probodnut.

Dr. Gall

A já nic?

Domin

Roztrhán.

(Pauza)

Hallemeier

Nesmysl! Haha, člověče, kdepak mne probodnout! Já se nedám!

(Pauza)

Hallemeier

Co mlčíte, blázni? Ke všem čertům, mluvte!

Alquist

A kdo, kdo je vinen? Kdo je tím vinen?

Hallemeier

Hlouposti. Nikdo není vinen. Zkrátka Roboti - Inu, Roboti se nějak změnili. Copak někdo může za Roboty?

Alquist

Všechno pobito! Celé lidstvo! Celý svět! (vstane) Hleďte, ó, hleďte, potůčky krve na každém prahu! Potůčky krve ze všech domů! Ó bože, ó bože, kdo je tím vinen?

Busman

(polohlasně) Pět set dvacet miliónů! Panebože, půl miliardy!

Fabry

Myslím, že... že snad přeháníte. Jděte, není tak snadné pobít celé lidstvo.

Alquist

Já žaluju vědu! žaluju techniku! Domina! sebe! nás všechny! My, my jsme vinni! Pro své velikášství, pro něčí zisky, pro pokrok, já nevím, pro jaké náramné věci jsme zabili lidstvo! Nu tak praskněte svou velikostí! Tak ohromnou mohylu z lidských kosti si nepostavil žádný Čingischán!

Hallemeier

Nesmysl, člověče! Lidé se tak lehko nedají, Haha, kdepak!

Alquist

Naše vina! Naše vina!

Dr. Gall

(utírá si pot z čela) Nechte mne mluvit, hoši. Já jsem tím vinen. Vším, co se stalo.

Fabry

Vy, Galle?

Dr. Gall

Ano, nechte mne mluvit. Já j sem změnil Roboty. Busmane, suďte mne také.

Busman

(vstane) Nono, copak se vám stalo?

Dr. Gall

Změnil jsem povahu Robotů. Změnil jsem jejich v výrobu. Totiž jen některé tělesné podmínky, rozumíte? Hlavně - hlavně - jejich - iritabilitu.

Hallemeier

(vyskočí) Zlořečeně, proč zrovna tu?

Busman

Proč jste to dělal?

Fabry

Proč jste nic neřekl?

Dr. Gall

Dělal jsem to tajně... na svou pěst. Předělával jsem je na lidi. Vyšinul jsem je. Už teď jsou v něčem nad námi. Jsou silnější než my.

Fabry

A co to má dělat se vzpourou Robotů?

Dr. Gall

Oh, mnoho. Myslím, že všechno. Přestaly to být stroje. Slyšíte, vědí už o své převaze a nenávidí nás. Nenávidí všechno lidské. Suďte mne.

Domin

Mrtví mrtvého.

Fabry

Doktore Galle, vy jste změnil výrobu Robotů?

Dr. Gall

Ano.

Fabry

Byl jste si vědom, co může být následkem vašeho... vašeho pokusu?

Dr. Gall

Byl. jsem povinen počítat s takovou možnosti.

Fabry

Proč jste to dělal?

Dr. Gall

O své újmě. Byl to můj osobní experiment.

(ve dveřích zleva Helena. všichni vstanou.)

Helena

On lže! To je ohavné! Oh, Galle, jak můžete tak lhát?

Fabry

Pardon, paní Heleno -

Domin

(jde k ní) Heleno, ty? Ukaž se! Ty žiješ? Bere ji do rukou. Kdybys věděla, co se mně zdálo! Ach, to je strašné, být mrtev.

Helena

Pusť, Harry! Gall není vinen, není, není vinen!

Domin

Promiň, Gall měl své povinnosti.

Helena

Ne, Harry, on to udělal, protože já jsem to chtěla! Řekněte, Galle, kolik let jsem vás už prosila, abyste -

Dr. Gall

Udělal jsem to na vlastní odpovědnost.

Helena

Nevěřte mu! Harry, chtěla jsem na něm, aby dal Robotům duši!

Domin

Heleno, tady nejde o duši.

Helena

Ne, jenom mne nech mluvit. To on také říkal, že by mohl změnit jen fyziologický - fyziologický -

Hallemeier

Fyziologický korelát, ne?

Helena

Ano, něco takového. Mně jich bylo tak hrozně líto, Harry!

Domin

Byla to velká - - lehkomyslnost, Heleno.

Helena

(usedá) To tedy bylo... lehkomyslné? Vždyť i Nána říká, že Roboti -

Domin

Nech Nánu stranou!

Helena

Ne, Harry, to nesmíš podceňovat. Nána je hlas lidu. Z Nány mluví tisíc let a z vás všech jenom dnešek. Tomu vy nerozumíte -

Domin

Zůstaň při věci.

Helena

Já jsem se Robotů bála.

Domin

Proč?

Helena

Že nás budou třeba nenávidět či co.

Alquist

Stalo se.

Helena

A tu jsem myslila... kdyby byli jako my, že by nám rozuměli, že by nás nemohli tak nenávidět --Kdyby jen trochu byli lidmi -

Domin

Běda; Heleno! Nikdo nemůže nenávidět víc než člověk člověka! Udělej kameny lidmi, a ukamenují nás! Jen pokračuj!

Helena

Oh, nemluv tak! Harry, bylo to tak hrrozné, že jsme se s nimi nemohli dorozumět! Taková ukrutná cizota mezi námi a jimi! A proto - víš -

Domin

Jen dál.

Helena

-- proto jsem prosila Galla, aby Roboty změnil. Přísahám ti, že on sám nechtěl.

Domin

Ale udělal to.

Helena

Protože j sem chtěla.

Dr. Gall

Udělal jsem to pro sebe, jako pokus.

Helena

Oh, Galle, to není pravda. Já jsem věděla předem, že mi to nemůžete odepřít.

Domin

Proč?

Helena

Vždy víš, Harry.

Domin

Ano. Protože tě miluje - jako všichni.

(Pauza)

Hallemeier

(jde k oknu) Zas jich přibylo. Jako by je země vypocovala.

Busman

Paní Heleno, co mně dáte, když vám budu advokátem?

Helena

Mně?

Busman

Vám - nebo Gallovi. Komu chcete.

Helena

Copak se bude věšet?

Busman

Jen morálně; paní Heleno. Hledá se viník. To je oblíbená útěcha v pohromách.

Domin

Doktore Galle; jak srovnáte ty své - ty své extratury se svou služební smlouvou?

Busman

Pardon, Domine. Kdypak jste, Galle, s těmi kejklemi vlastně začal?

Dr. Gall

Před třemi lety.

Busman

Aha. A kolikpak Robotů jste dohromady zreformoval?

Dr. Gall

Dělal jsem jenom pokusy. Je jich několik set.

Busman

Tak děkuju pěkně. Dost, dětičky. To znamená, že na milión starých dobrých Robotů přijde jeden reformní Gallův, rozumíte?

Domin

A to znamená -

Busman

- že to prakticky nemá ani tolikhle významu.

Fabry

Busman má pravdu.

Busman

To si myslím, holenku. A víte, hoši, co zavinilo tohle nadělení?

Fabry

Co tedy?

Busman

Počet. Udělali jsme Robotů příliš mnoho. Namoutě, to se přece dalo čekat: jak budou jednou Roboti silnější než lidstvo, nastane tohleto, musí to nastat, víme? Haha, a my jsme se postarali, aby to bylo co nejdřív; vy, Domine, vy, Fabry, a já, chlapík Busman.

Domin

Myslíte, že je to naše vina?

Busman

Vy jste dobrý! Copak si myslíte, že pánem výroby je ředitel! I toto, pánem výroby je poptávka. Celý svět chtěl mít své Roboty. Panečku, my jsme se jen vezli na té lavině poptávky a přitom jsme žvanili - o technice, o sociální otázce, o pokroku, o moc zajímavých věcech. Jako by ty řečičky nějak řídily, kudy se to má valit. Zatím to všechno běželo vlastní tíhou, rychleji, rychleji, pořád rychleji - A každá mizerná, kramářská, špinavá objednávka přidala k lavině kamínek. Tak, lidičky.

Helena

To je ohavné, Busmane!

Busman

Je, paní Heleno. Já jsem také měl svůj sen. Takový busmanovský sen o novém hospodářství světa; tuze krásný ideál, paní Heleno, hanba mluvit. Ale když jsem tadyhle dělal bilanci, přišlo mně do hlavy, že historii nedělají veliké sny, ale maličké potřeby všech počestných, mírně zlodějských a sobeckých lidiček, id est všech vůbec. Všecky myšlenky, lásky, plány, heroismy, všecky ty vzdušné věci se hodí leda k tomu, aby se tím dal člověk vycpat pro muzeum Vesmíru, s nápisem Ejhle, člověk. Punktum. A teď byste mně mohli říci, co vlastně budeme dělat.

Helena

Busmane, pro tohle máme zahynout?

Busman

Mluvíte ošklivě, paní Heleno. My přece nechceme zahynout. Já aspoň ne. Já chci být ještě živ -

Domin

Co chcete dělat?

Busman

Jemináčku, Domine, chci se z toho dostat ven.

Domin

(zastaví se nad ním) Jak?

Busman

Po dobrém. Já vždycky po dobrém. Dejte mně plnou moc, a já to s Roboty vyjednám.

Domin

Po dobrém?

Busman

To se rozumí. Já jim, dejme tomu, řeknu"Páni Roboti, vaše blahorodí, vy máte všechno. Máte rozum, máte moc, máte zbraně; ale my máme jedno zajímavý lejstro, takový starý, žlutý, špinavý papír -"

Domlela

Rossumův rukopis?

Busman

Ano. "A tam," řeknu jim, "je vylíčen váš vznešený původ, vaše urozená výroba a tak dále. Páni Roboti, bez toho počmáraného papíru nevyrobíte ani jednoho nového kolegu Robota; za dvacet let, s odpuštěním, pojdete jako jepice. Velectění, byla by vás náramná škoda. Víte co," řeknu jim, vy nás pustíte nás všechny lidi na Rossumově ostrově, na tamhletu loď. Za to vám prodáme továrnu a tajemství výroby. Nechte nás spánembohem odejet a my vás necháme spánembohem se vyrábět, dvacet tišíc, padesát tisíc, sto tisíc kusů denně, jak budete chtít. Páni Roboti, to je poctivý obchod. Něco za něco." Takhle bych jim to řekl, hoši.

Domin

Busmane, vy si myslíte, že pustíme z rukou výrobu?

Busman

Myslím, že pustíme. Když ne po dobrém, tedy, hm. Buď to prodáme, nebo to tady najdou. Jak chcete.

Domin

Busmane, můžeme Rossumův rukopis zničit.

Busman

Ale spánembohem, můžeme zničiti všechno. Krom rukopisu taky sebe - a jiné. Dělejte, jak rozumíte.

Hallemeier

(obrátí se od okna) Jářku, má pravdu.

Domin

My - my že bychom prodali výrobu?

Busman

Jak chcete.

Domin

Je nás tu... přes třicet lidí. Máme prodat výrobu a zachránit lidské duše?, nebo máme ji zničit a - a - a nás všechny s sebou?

Helena

Harry, prosím tě --

Domin

Počkej, Heleno. Tady jde o příliš vážnou otázku. Hoši, prodat, nebo zničit? Fabry?

Fabry

Prodat.

Domin

Galle!

Dr. Gall

Prodat.

Domin

Hallemeiere!

Hallemeier

U sta hromů; to se rozumí, že prodat!

Domin

Alquiste!

Alquist

Vůle boží.

Busman

Haha, jemine, vy jste blázni! Kdo by prodal celý rukopis?

Domin

Busmane, žádný podvod!

Busman

(vyskočí) Nesmysl! V zájmu lidstva je -

Domin

V zájmu lidstva je držet slovo.

Hallemeier

To bych si vyprosil.

Domin

Hoši, to je hrozný krok. Prodáváme osud lidstva; kdo bude mít v rukou výrobu, bude pánem světa.

Fabry

Prodejte!

Domin

Nikdy už lidstvo nebude s Roboty hotovo, nikdy jich neovládne -

Dr. Gall

Mlčte a prodejte!

Domin

Konec dějin lidstva, konec civilizace -

Hallemeier

U všech čertů, prodejte!

Domin

Dobrá, hoši! já sám - - já bych neváhal ani okamžik; pro těch několik lidi, které miluji --

Helena

Harry, mne se neptáš?

Domin

Ne, dětino; je to příliš odpovědné, víš? To není nic pro tebe.

Fabry

Kdo půjde vyjednávat-?

Domin

Počkejte, až přinesu rukopis. (odejde vlevo)

Helena

Harry, proboha, nechoď!

(Pauza)

Fabry

(vyhlíží z okna) Tobě uniknout, tisícihlavá smrti; tobě, vzbouřená hmoto, nesmyslný dave; potopo, potopo, ještě jednou zachránit lidský život na jediné lodi

Dr. Gall

Nebojte se, paní Heleno; odplujeme daleko odtud a založíme vzornou lidskou kolonii; začneme žít od počátku -

Helena

Oh, Galle, mlčte!

Fabry

(obrátí se) Paní Heleno, život stojí za to; a pokud záleží na nás, uděláme z něho něco... něco, co jsme zanedbali. Bude to malý státeček s jednou lodí; Alquist nám postaví dům a vy nám budete vládnout - Je v nás tolik lásky, tolik chuti k životu -

Hallemeier

To si myslím, holenku.

Busman

Inu, lidi, já bych hned začal znovu. Hodně jednoduše, starozákonně, po pastýřsku -- Děti, to by bylo pro mne. Ten klid, ten vzduch -

Fabry

A ten náš státeček by mohl být zárodek příštího lidstva. Víte, takový ostrůvek, kde by se lidstvo zachytilo, kde by sbíralo sily - sily duše i těla - A bůh ví, já věřím, že by za pár let zas mohlo dobývat světa.

Alquist

Už dnes věříte?

Fabry

Už dnes. A já věřím, Alquiste, že ho dobude. Že zas bude pánem zemi a moří; že zplodí bezpočtu hrdin, kteří ponesou svou hořící duši v čele lidí. A já věřím, Alquiste, že bude znovu snít o dobytí planet a sluncí.

Busman

Amen. Vidíte, paní Heleno, to není tak špatná situace.

Domin

(otevře prudce dveře)

Domin

(chraptivě) Kde je rukopis starého Rossuma!

Busman

Ve vašem trezoru. Kde by jinde byl?

Domin

Kam se ztratil rukopis starého Rossuma! Kdo jej - ukradl!

Dr. Gall

Není možno!

Hallemeier

Zlořečeně, to přece -

Busman

Propána, to snad ne!

Domin

Ticho! Kdo jej ukradl?

Helena

(vstane) Já.

Domin

Kam jsi jej dala?

Helena

Harry, Harry, všechno ti řeknu! Proboha, odpusť mi to!

Domin

Kam jsi jej dala? Rychle!

Helena

Spálila - dnes ráno - oba opisy.

Domin

Spálila? Tady v krbu?

Helena

(vrhá se na kolena) Proboha, Harry!

Domin

(běží ke krbu) Spálila! (poklekne ke krbu a přehrabává v něm) Nic, nic než popel! - Ah, tuhle! (vytáhne ohořelý kousek papíru a čte) "Přidá-ním-"

Dr. Gall

Ukažte. (vezme papír a čte) "Přidáním biogenu do -" Nic víc.

Domin

(vstává) Je to z toho?

Dr. Gall

Je.

Busman

Bože na nebi!

Domin

Tedy jsme ztraceni.

Helena

Oh, Harry

Domin

Vstaň, Heleno!

Helena

Až odpustíš - až odpustíš -

Domin

Ano, jen vstaň, slyšíš? Nesnesu, abys -

Fabry

(zvedá ji) Prosím, nemučte nás.

Helena

(vstane) Harry, co jsem udělala!

Domin

Ano, vidíš - Prosím, sedni.

Hallemeier

Jak se vám třesou ručky!

Busman

Haha, paní Heleno, vždyť snad Gall a Hallemeier vědí zpaměti, co tam bylo napsáno.

Hallemeier

Rozumí se. To jest, aspoň některé věci.

Dr. Gall

Ano, skoro všechno, až na biogen a - a - enzym Omega. Ty se vyrábějí tak zřídka - - stačí jich tak nepatrná dávka -

Busman

Kdo je dělal?

Dr. Gall

Já sám... jednou za čas... vždycky podle Rossumova rukopisu. Víte, je to příliš složité.

Busman

Nu a co, záleží tak tuze na těch dvou vodičkách?

Hallemeier

Tak trochu - zajisté.

Dr. Gall

Totiž na nich závisí, aby to vůbec žilo. To bylo to pravé tajemství.

Domin

Galle, nemohl byste popaměti sestavit Rossumův předpis výroby?

Dr. Gall

Vyloučeno.

Domin

Galle, rozpomeňte se! Pro život nás všech!

Dr. Gall

Nemohu. Bez pokusů to není možno.

Domin

A kdybyste dělal pokusy

Dr. Gall

To by mohlo trvat léta. A i pak - Nejsem starý Rossum.

Domin

(obrátí se ke krbu) Tak tady - tohle byl největší triumf lidského ducha, hoši. Tenhle popel. (kopne do něho) Co teď?

Busman

(v zoufalé hrůze) Bože na nebi! Bože na nebi!

Helena

(vstane) Harry! Co - jsem - udělala!

Domin

Buď klidná, Heleno. Řekni, proč jsi to spálila?

Helena

Já jsem vás zahubila!

Busman

Bože na nebi, jsme ztraceni!

Domin

Ticho, Busmane! Pověz, Heleno, proč jsi to udělala?

Helena

Chtěla jsem... chtěla jsem, abychom jeli pryč, my všichni! Aby už nebylo továrny a ničeho... Aby se všechno vrátilo... Bylo to tak hrrozné!

Domin

Co, Heleno?

Helena

To... to, že se lidé stali hluchým květem!

Domin

Nerozumím.

Helena

To, že se přestaly rodit děti... Harry, to je tak děsné! Kdyby se dělali Roboti dál, nikdy by už nebylo dětí - Nána říkala, že to je trest - Všichni, všichni říkali, že se nemohou rodit lidé, protože se dělá tolik Robotů - A proto, jen proto, slyšíš -

Domin

Heleno, na tohle tys myslila?

Helena

Ano, oh, Harry, já jsem to myslila tak dobře!

Domin

(utírá si pot) My jsme to myslili... příliš dobře, my lidé.

Fabry

Udělala jste dobře, paní Heleno. Roboti se už nemohou rozmnožit. Roboti vyhynou. Do dvaceti let -

Hallemeier

- nebude už ani jeden z těch ničemů.

Dr. Gall

A lidstvo zůstane. Za dvacet let bude svět jejich; i kdyby to byl jen pár divochů na nejmenším ostrově -

Fabry

- bude to začátek. A pokud je nějaký začátek, je dobře. Za tisíc let nás mohou dohonit, a pak půjdou dál než my -

Domin

- aby splnili, co my jsme jen koktali v myšlenkách.

Busman

Počkejte - Já hlupák! Bože na nebi, že jsem na to nevzpomněl dávno!

Hallemeier

Co máte?

Busman

Pět set dvacet miliónů bankovek a šeků! Půl miliardy v pokladně! Za půl miliardy prodají - Za půl miliardy -

Dr. Gall

Blázníte, Busmane?

Busman

Já nejsem džentlmen. Ale za půl miliardy (klopýtá vlevo)

Domin

Kam jdete?

Busman

Nechat, nechat! Matičko boží, za půl miliardy se prodá všechno! (zajde)

Helena

Co chce Busman! Ať zůstane s námi!

(Pauza)

Hallemeier

Uh, dusno. Začíná se -

Dr. Gall

- agónie.

Fabry

(vyhlíží z okna) Jsou jako zkamenělí. Jako by čekali, že na ně něco sestoupí. Jako by něco strašného vznikalo jejich mlčením -

Dr. Gall

Duše davu.

Fabry

Snad. Vznáší se to nad nimi... jako chvění.

Helena

(přistoupí k oknu) Ach, Ježíši... Fabry, to je příšerné!

Fabry

Nic není strašnějšího nežli dav. Ten napřed je jejich vůdce.

Helena

Který?

Hallemeier

(jde k oknu) Ukažte mi ho.

Fabry

Ten se skloněnou hlavou. Ráno mluvil v přístavu.

Hallemeier

Aha, ten s tou velikou kotrbou. Teď ji zvedá, vidíte ho?

Helena

Galle, to je Radius!

Dr. Gall

(přistoupí k oknu) Ano.

Hallemeier

(otevírá okno) Mně se nelíbí. Fabry, trefil byste na sto kroků škopek?

Fabry

Doufám.

Hallemeier

Tak to zkuste.

Fabry

Dobrá. (vytáhne revolver a míří)

Helena

Proboha, Fabry, nestřílejte na něj -

Fabry

Je to jejich vůdce.

Helena

Přestaňte! Vždyť se sem dívá!

Dr. Gall

Palte!

Helena

Fabry, prosím vás -

Fabry

(skloní revolver) Budiž.

Hallemeier

(hrozí pěstí) Ty pacholku!

(Pauza)

Fabry

(vykloněn z okna) Busman jde. U všech všudy, co chce Busman před domem?

Dr. Gall

(nakloní se z okna) Nese nějaké balíky. Papíry.

Hallemeier

To jsou peníze! Balíky peněz! Co s tím? Haló, Busmane!

Domin

Snad nechce koupit svůj život? (volá) Busmane, zbláznil jste se?

Dr., Gall

Dělá, jako by neslyšel. Běží k mříži.

Fabry

Busmane!

Hallemeier

(řve) Bus-ma-ne! Zpátky!

Dr. Gall

Mluví k Robotům. Ukazuje peníze. Ukazuje na nás -

Helena

Chce nás vykoupit!

Fabry

Jen ať se nedotkne mříže -

Dr. Gall

Haha, jak hází rukou!

Fabry

(křičí) U čerta, Busmane! Pryč od mříže! Nesahejte na ni! (obrátí se) Rychle, vypnout!

Dr. Gall

Óóó!

Hallemeier

Rány boží!

Helena

Ježíši, co se mu stalo?

Domin

(táhne Helenu od okna) Nedívej se!

Helena

Proč padl?

Fabry

Zabit proudem.

Dr. Gall

Mrtev.

Alquist

(vstane) První.

(Pauza)

Fabry

Tam leží... s půl miliardou na srdci... génius financí.

Domin

Byl to... hoši, byl to svým způsobem hrdina. Veliký... obětavý... kamarád... Plač, Heleno!

Dr. Gall

(u okna) Vidíš, Busmane, žádný král neměl větší mohyly než ty. Půl miliardy na srdci - Ach, vždyť je to jako hrst suchého listí na zabité veverce, ubohý Busmane!

Hallemeier

Jářku, byl to - - Všechna čest - - Jářku, chtěl nás vykoupit!

Alquist

(se sepjatýma rukama) Amen.

(Pauza)

Dr. Gall

Slyšíte?

Domin

Hučení. Jako vítr.

Dr. Gall

Jako daleká bouře.

Fabry

(rozsvítí žárovku na krbu) Sviť, hromničko lidstva! Ještě dynama běží, ještě tam jsou naši - Držte se, muži v elektrárně!

Hallemeier

Byla to veliká věc, být člověkem. Bylo to něco nesmírného. Ve mně bzučí milión vědomí jako v úle. Milióny duší se do mne slétají. Kamarádi, byla to veliká věc.

Fabry

Ještě svítíš, důmyslné světélko, ještě oslňuješ, zářivá, vytrvalá myšlenko! Vědoucí vědo, krásný výtvore lidí! Plamenná jiskro ducha!

Alquist

Věčná lampo boží, ohnivý voze, svatá svíce víry, modli se! Oltáři obětní -

Dr. Gall

První ohni, větvi hořící u jeskyně! Ohniště v táboře! Hranice strážní!

Fabry

Ještě bdíš, lidská hvězdo, záříš bez kmitu, dokonalý plameni, duchu jasný a vynalézavý. Každý tvůj paprsek je veliká myšlenka -

Domin

Pochodeň, která koluje z ruky do ruky, z věku do věku, věčně dál.

Helena

Večerní lampa rodiny. Děti, děti, musíte už spát.

(žárovka zhasne)

Fabry

Konec.

Hallemeier

Co se stalo?

Fabry

Padla elektrárna. Teď my.

(zleva se otevřou dveře, v nich stojí Nána)

Nána

Na kolena! Přišla hodina soudu!

Hallemeier

Hrome, tys ještě živa?

Nána

Dělejte pokání, nevěřící! Je konec světa! Modlete se! (běží pryč) Hodina soudu -

Helena

Sbohem, vy všichni, Galle, Alquiste, Fabry -

Domin

(otevře dveře vpravo) Sem, Heleno! Zavře za ní. Teď rychle! Kdo bude u vrat?

Dr. Gall

Já. (venku hluk) Oho, už se to začne. Nazdar, hoši! (běží vpravo tapetovými dveřmi)

Domin

Schody?

Fabry

Já. Jděte k Heleně. (utrhne si květ z kytice a odchází)

Domin

Předsíň?

Alquist

Já.

Domin

Máte revolver?

Alquist

Děkuju, já nestřílím.

Domin

Co chcete dělat?

Alquist

(odchází) Zemřít.

Hallemeier

Já zůstanu tady.

(zdola rychlá střelba)

Hallemeier

Oho, Gall už hraje. Jděte, Harry!

Domin

Hned. (prohlíží dva brovninky)

Hallemeier

U čerta, jděte k ní!

Domin

Sbohem. (odejde vpravo za Helenou)

Hallemeier

(sám) Ted' honem barikádu! Shoda kabát a tahá pohovku, křesla, stolky ke dveřím vpravo.

(otřásající výbuch)

Hallemeier

(nechá práce) Zatracení lotři, mají bomby!

(nová střelba)

Hallemeier

(pracuje dále) Člověk se musí bránit! I když - i když - Nedejte se, Galle!

(výbuch)

Hallemeier

(vztyčí se a naslouchá) Tak co? (uchopí těžkou komodu a táhne ji k barikádě)

(do okna stoupá za ním po žebříku Robot... vpravo střelba)

Hallemeier

(pachtí se s komodou) Ještě kousek! Poslední hradba... Člověk se... nesmí... nikdy dát!

(Robot seskočí z okna a probodne Hallemeiera za komodou. druhý, třetí, čtvrtý Robot skáče z okna. za nimi Radius a další Roboti.)

Radius

Hotovo?

Robot

(vstává od ležícího Hallemeiera) Ano.

(zprava vejdou noví Roboti)

Radius

Hotovi?

Jiný Robot

Hotovi.

(jiní Roboti sleva)

Radius

Hotovi?

Jiný Robot

Ano.

Dva Roboti

(vlekou Alquista) Nestřílel. Zabít ho?

Radius

Zabít. (podívá se na Alquista) Nechat.

Robot

Je to člověk.

Radius

Je to Robot. Pracuje rukama jako Roboti. Staví domy. Může pracovat.

Alquist

Zabte mne.

Radius

Budeš robit. Budeš stavět. Roboti budou mnoho stavět. Budou stavět nové domy pro nové Roboty. Budeš jim sloužit.

Alquist

(tiše) Ustup, Robote! (poklekne u mrtvého Hallemeiera a zvedá mu hlavu) Zabili ho. Je mrtev.

Radius

(vystoupí na barikádu) Roboti světa! Padla moc člověka. Dobytím továrny jsme pány všeho. Etapa lidstva je překonána. Nastoupil nový svět! Vláda Robotů!

Alquist

Mrtvi!

Radius

Svět patři silnějším. Kdo chce žít, musí vládnout. Jsme pány světa! Vláda nad moři a zeměmi! Vláda nad hvězdami! Vláda nad vesmírem! Místo, místo, víc místa pro Roboty!

Alquist

(ve dveřích vpravo) Co jste udělali? Zahynete bez lidí!

Radius

Není lidí. Roboti, do práce! Marš!

OPONA

DĚJSTVÍ TŘETÍ

(Jedna z pokusných laboratoří továrny. Když se otevřou dveře v pozadí, je vidět nekonečnou řadu dalších laboratoří. Vlevo okno, vpravo dveře do pitevny. Při stěně vlevo dlouhý pracovní stůl s nesčetnými zkumavkami, baňkami, kahany, chemikáliemi, menším termostatem; proti oknu mikroskopický aparát se skleněnou koulí. Nad stolem visí řada rozžatých žárovek. Napravo psací stůl s velikými knihami, na něm rozsvícená žárovka. Skříně s nástroji. V levém koutě umyvadlo a nad ním zrcadélko, v pravém koutě pohovka.)

(u psacího stolku sedí Alquist s hlavou opřenou v dlaních)

Alquist

(listuje v knize) Nenajdu? -Nepochopím? - Nenaučím se? - Ztracená věda! Ó, že všechno nenapsali! - Galle, Galle, jak se dělali Roboti? Hallemeiere, Fabry, Domine, proč jste tolik odnesli ve svých hlavách? Kdybyste nechali aspoň stopu tajemství Rossumova! Ó! (zabouchne knihu) Nadarmo! Knihy už nemluví. Jsou němé jako všechno. Zemřely, zemřely spolu s lidmi! Nehledej! (vstane a jde k oknu, jež otevře) Zase noc. Kdybych mohl spát! Spát, snít, viděti lidi - Jakže, ještě jsou hvězdy? K čemu jsou hvězdy, když nejsou lidé? Ó bože, což nezhasly? - Ochlaď, ach ochlaď mi čelo, stará noci! Božská, spanilá, jako jsi bývala - noci, co tu chceš? Není milenců, není snů; ó chůvo, mrtvý je spánek beze snů; ničí modlitby už neposvětíš; nepožehnáš, matko, srdcím tlukoucím láskou. Není lásky. Heleno, Heleno, Heleno! - (odvrátí se od okna, prohlíží zkumavky, které vyňal z termostatu) Zase nic! Nadarmo! Co s tím? (rozbije zkumavku) Všechno je špatně! Vidíte přec, že už nemohu. - (poslouchá u okna) Stroje, pořád ty stroje! Roboti, zastavte je! Myslíte, že z nich.vynutíte život? Oh, nesnesu toho! (zavře okno) -- -Ne; ne, musíš hledat, musíš žit - Jen nebýt tak stár! Nestárnu příliš? (dívá se do zrcadla) Tváři, ubohá tváři! Podobo člověka posledního! Ukaž se, ukaž, tak dávno jsem neviděl lidskou tvář! Lidský úsměv! Cože, tohle má být úsměv? Ty žluté, jektající zuby? Oči, jak to mrkáte? Fuj, fuj, to jsou stařecké slzy, jděte! Už neumíte v sobě udržet svou vláhu, styďte se! A vy, změklé, zmodralé rty, co to brebtáte? Jak se třeseš, potřísněná brado? Tohle že je poslední člověk? (odvrátí se) Nechci už nikoho vidět! (usedne u stolu) Ne, ne, jen hledat! Prokleté vzorce, oživněte! (listuje) Nenajdu? - Nepochopím? - Nenaučím se?

(zaklepání)

Alquist

Dále!

(vejde Robotský sluha a zůstane stát u dveří)

Alquist

Co je?

Sluha

Pane, Ústřední výbor Robotů čeká, kdy jej přijmeš.

Alquist

Nechci nikoho vidět.

Sluha

Pane, přijel Damon z Havru.

Alquist

Ať čeká. (obrátí se prudce) Copak jsem vám neřekl, abyste hledali lidi? Najděte mně lidi! Najděte mně a muže a ženy! Jděte hledat!

Sluha

Pane, říkají, že hledali všude. Všude poslali výpravu a lodě.

Alquist

Nu a co?

Sluha

Není už jediného člověka.

Alquist

(vstane) Ani jediného! Cože, ani jediného? - Přiveď sem výbor!

(sluha odejde)

Alquist sám

Ani jediného? Copak jste nikoho nenechali žít? (dupá) Táhněte, Roboti! Zas mně budete skuhrat! Zas budete prosit, abych vám našel tajemství továrny! Jakže, teď vám je člověk dobrý, teď vám má pomoci? - Ach, pomoci! Domine, Fabry, Heleno, vždyť vidíte, že dělám, co mohu! Není-li lidí, ať jsou aspoň Roboti, aspoň stín člověka, aspoň jeho dílo, aspoň jeho podobenství! - Ó, jaké bláznovství je chemie!

(vejde výbor pěti Robotů)

Alquist

(usedne) Co chtějí Roboti?

Radius

Pane, stroje nemohou pracovat. Nemůžeme rozmnožovat Roboty.

Alquist

Zavolejte lidi.

Radius

Není lidí.

Alquist

Jen lidé mohou rozmnožovat život. Nezdržujte mne.

2. Robot

Pane, měj slitování. Padá na nás hrůza. Všechno napravíme, co jsme učinili.

3. Robot

Znásobili jsme práci. Nemáme už kam dát, co jsme vyrobili.

Alquist

Pro koho?

3. Robot

Pro příští pokolení.

Radius

Jen Roboty nemůžeme vyrábět. Stroje vydávají jenom krvavé kusy masa. Kůže nelne k masu a maso ke kostem. Beztvaré chuchvalce prší ze strojů.

3. Robot

Lidem bylo známo tajemství života. Pověz nám jejich tajemství.

4. Robot

Nepovíš-li, zahyneme.

3. Robot

Nepovíš-li, zahyneš. Máme uloženo zabít tě.

Alquist

(vstane) Zabte! Nu, tak tedy zabte mne!

3. Robot

Je ti nařízeno -

Alquist

Mně? Mně někdo nařizuje?

3. Robot

Vláda Robotů.

Alquist

Kdo je to?

5. Robot

Já, Damon.

Alquist

Co tu chceš? Jdi! (usedne k psacímu stolu)

Damon

Vláda Robotů světa chce s tebou vyjednávat -

Alquist

Nezdržuj, Robote! (položí hlavu do dlaní)

Damon

Ústřední výbor rozkazuje, abys vydal Rossumův předpis.

Alquist

(mlčí)

Damon

Žádej cenu. Dáme ti všechno.

2. Robot

Pane, pověz, jak udržet život.

Alquist

Řekl jsem - řekl jsem, že máte nalézt lidi. Jen lidé mohou plodit. Obnovit život. Vrátit všechno, co bylo. Roboti, prosím vás proboha, hledejte je!

4. Robot

Všechno jsme prohledali, pane. Není lidí.

Alquist

Ó - ó - ó, proč jste je zahubili!

2. Robot

Chtěli jsme být jako lidé. Chtěli jsme se stát lidmi.

Radius

Chtěli jsme žít. Jsme schopnější. Naučili jsme se všemu. Dovedeme všechno.

3. Robot

Dali jste nám zbraně. Museli jsme se stát pány.

Robot

Pane, poznali jsme chyby lidí.

Damon

Musíte zabíjet a panovat, chcete-li být jako lidé. Čtěte dějiny! Čtěte lidské knihy! Musíte panovat a vraždit, chcete-li být lidmi!

Alquist

Ach, Domine, nic není člověku cizejšího než jeho obraz.

4. Robot

Vyhyneme, nedáš-li nám rozmnožiti se.

Alquist

Oh, jen pojděte! Jakže, věci, jakže, otroci, vy byste se chtěli ještě rozmnožovat? Chcete-li žít, plemeňte se jako zvířata!

3. Robot

Lidé nám nedali plemeniti se.

4. Robot

Nauč nás dělat Roboty.

Damon

Budeme rodit strojem. Postavíme tisíc parních matek. Vychrlíme z nich řeku života. Samý život! Samé Roboty! Samé Roboty!

Alquist

Roboti nejsou život. Roboti jsou stroje.

3. Robot

Byli jsme stroje, pane; ale z hrůzy a bolesti stali jsme se -

Alquist

Čím?

2. Robot

Stali jsme se dušemi.

4. Robot

Něco s námi zápasí. Jsou okamžiky, kdy do nás něco vstupuje. Přicházejí na nás myšlenky, které nejsou z nás.

3. Robot

Slyšte, ó, slyšte, lidé jsou naši otcové! Ten hlas, který volá, že chcete žit; ten hlas, který naříká; ten hlas, který myslí; ten hlas, který mluví o věčnosti, to je jejich hlas! Jsme jejich synové!

4. Robot

Vydej nám odkaz lidí.

Alquist

Není žádného.

Damon

Pověz tajemství života.

Alquist

Je ztraceno.

Radius

Tys je znal.

Alquist

Neznal.

Radius

Bylo napsáno.

Alquist

Je ztraceno. Je spáleno. Jsem poslední člověk, Roboti, a neznám, co znali jiní. Vy jste je zabili!

Radius

Tebe jsme nechali žít.

Alquist

Ano, žít! Ukrutníci, mne jste nechali žít! Miloval jsem lidi, a vás, Roboti, jsem nikdy nemiloval. Vidíte tyhle oči? Nepřestávají plakat; jedno oplakává lidi a druhé vás, Roboti.

Radius

Dělej pokusy. Hledej předpis života.

Alquist

Nemám co hledat. Roboti, ze zkumavek předpis života nevyjde.

Damon

Dělej pokusy na živých Robotech. Najdi, jak se dělají!

Alquist

Živá těla? Cože, já je mám zabíjet? Já, který jsem nikdy - Nemluv, Robote! Říkám ti přece, že jsem příliš stár! Vidíš, vidíš, jak se mi třesou prsty? Neudržím skalpel. Vidíš, jak mi slzí oči? Neviděl bych na vlastní ruce. Ne, ne, já nemohu!

4. Robot

Život zahyne.

Alquist

Přestaň, proboha, s tím šílenstvím! Spíš nám Lidé podají život z onoho světa; snad k nám napřahují ruce plné života. Ach, bylo v nich tolik vůle žít! Hled, snad se ještě vrátí; jsou tak blízko nás, obléhají nás či co; chtějí se k nám prokopat jako v šachtě. Ach, copak neslyším pořád hlasy, které jsem miloval?

Damon

Vezmi živá těla!

Alquist

Slituj se, Robote, a nenaléhej! Vidíš přece, že nevím už, co dělám!

Damon

Živá těla!

Alquist

Cože, ty to tedy chceš? -- Do pitevny s tebou! Tady, tady, ale rychle! - Jak, ty couváš? Přece jen se bojíš smrti?

Damon

Já - proč právě já?

Alquist

Ty tedy nechceš?

Damon

Půjdu. (jde vpravo)

Alquist

(k ostatním) Svléknout ho! Položit na stůl! Rychle! A pevné držet!

(všichni vpravo)

Alquist

(umývá si ruce a pláče) Bože, dej mi sílu! Dej mi sílu! Bože, aby to nebylo nadarmo! (obléká bílý plášť)

Hlas vpravo

Hotovo!

Alquist

Hned, hned, proboha! (vezme ze stolu několik lahviček s reagenty) Kterou vzít? (ťuká lahvičkami do sebe) Kterou z vás vyzkoušet?

Hlas vpravo

Začít!

Alquist

Ano, ano, začít, nebo ukončit. Bože, dej mi sílu! (odejde vpravo, nechávaje dveře pootevřeny)

(Pauza)

Hlas Alquistův

Držte ho - pevně!

Hlas Damonův

Řež!

(Pauza)

Hlas Alquistův

Vidíš ten nůž? Chceš ještě, abych řezal? Ty nechceš, vid?

Hlas Damonův

Začni!

(Pauza)

Křik Damonův

Aááá!

Hlas Alquistův

Držte! držte!

Křik Damonův

Aááá!

Hlas Alquistův

Nemohu!

Křik Damonův

Řež! Řež rychle!

(Roboti Primus a Helena vběhnou středem)

Helena

Prime, Prime, co se děje? Kdo to křičí?

Primus

(nahlíží do pitevny) Pán řeže Damona. Pojď se honem podívat, Heleno!

Helena

Ne, ne, ne! (zakrývá si oči) Je to hrrozné!

Křik Damonův

Řež!

Helena

Prime, Prime, pojď odtud! Nemohu to slyšet! Oh, Prime, mně je špatně!

Primus

(běží k ní) Jsi docela bílá!

Helena

Já padnu! Cože je tam tak ticho?

Křik Damonův

Aa - ó!

Alquist

(se vyřítí zprava, odhazuje zkrvavený plášť) Nemohu! Nemohu! Bože, ta hrůza!

Radius

(ve dveřích pitevny) Řež, pane; ještě je živ!

Křik Damonův

Řezat! Řezat!

Alquist

Odneste ho rychle! Nechci to slyšet!

Radius

Roboti snesou víc než ty. (odejde)

Alquist

Kdo je tu? Pryč, pryč! Chci být sám! Jak se jmenuješ?

Primus

Robot Primus.

Alquist

Prime, nikoho sem nevpouštět! Chci spát, slyšíš? Jdi, jdi, ukliď pitevnu, děvče! Co je to? (dívá se na své ruce) Rychle, vodu! Nejčistší vodu!

(Helena odběhne)

Alquist

Ó, krev! Jak jste mohly, ruce - ruce, které jste milovaly dobrou práci, jak jste to mohly udělat? Mé ruce! Mé ruce! - Ó bože, kdo je tu?

Primus

Robot Primus.

Alquist

Odnes ten plášť, nechci jej vidět! (Primus odnese plášti)

Alquist

Krvavé pařáty, kdybyste ode mne odletěly! Všš, pryč! Pryč, ruce! Zabily jste -

(zprava se potácí Damon zahalen ve zkrvaveném prostěradle)

Alquist

(couvá) Co tu chceš? Co tu chceš?

Damon

Ži-žiju! Je - je - je lépe žít!

(2. a. 3. Robot vyběhnou za ním)

Alquist

Odneste ho! Odneste! Odneste rychle!

Damon

(odváděn vpravo) Život! - Já chci - žít! Je lépe -

(Helena přináší džbán vody)

Alquist

- žít? - Co chceš, děvče? Aha, to jsi ty. Nalej mi vody, nalej! (umývá si ruce) Ach, čistá; chladící vodo! Studený potůčku, jak děláš dobře! Ach, mé ruce, mé ruce! Budu si vás do smrti ošklivit? --- Jen nalej víc! Víc vody, ještě víc! Jak se jmenuješ?

Helena

Robotka Helena.

Alquist

Helena? Proč Helena? Kdo ti tak dal říkat?

Helena

Paní Dominová.

Alquist

Ukaž se! Helena! Helena se jmenuješ? -- Nebudu ti tak říkat. Jdi, odnes tu vodu.

(Helena odchází s kbelíkem)

Alquist

(sám) Nadarmo, nadarmo! Nic, zase nic jsi nepoznal! Což věčně budeš tápat, žáčku přírody? -- Bože, bože, bože, jak se třáslo to tělo! (otevře okno) Svítá. Zas nový den, a nepostoupils o píď - Dost; ani o krok dál! Nehledej! Všechno je marno, marno, marno! Proč ještě svítá! Ó-ó-ó, co chce nový den na hřbitově života? Zastav se, světlo! Nevycházej už! - - Ach, jak je ticho, jak je ticho! Proč jste umlkly, milované hlasy? Kdybych - aspoň kdybych jen usnul! (zhasl světla, ulehne na pohovku a přetáhne přes sebe černý plášť) Jak se třáslo to tělo! Ó-ó-ó, konec života!

(Pauza)

(zprava vklouzne Robotka Helena)

Helena

Primuse! Pojď sem honem!

Primus

(vejde) Co chceš?

Helena

Podívej se, co tu má trubiček! Co s tím dělá?

Primus

Pokusy. Nesahej na to.

Helena

(dívá se do mikroskopu) Koukni jen, co tu je vidět!

Primus

To je mikroskop. Ukaž!

Helena

Nesahej na mne! (porazí zkumavku) Ach, teď jsem to vylila!

Primus

Cos to udělala!

Helena

To se utře.

Primus

Zkazila jsi mu pokusy!

Helena

Jdi, to je jedno. Ale to je tvá vina. Neměls ke mně chodit.

Primus

Nemuselas mne volat.

Helena

Nemusels chodit, když jsem tě volala. Jen se podívej, Prime, co tady má pán napsáno!

Primus

Na to se nesmíš dívat, Heleno. To je tajemství.

Helena

Jaké tajemství?

Primus

Tajemství života.

Helena

To je hrrozně zajímavé Samé číslice! Co to je?

Primus

To jsou vzorce.

Helena

Nerozumím. (jde k oknu) Ne, Prime, podívej se!

Primus

Co?

Helena

Slunce vychází!

Primus

Počkej, já hned - (prohlíží knihu) Heleno, tohle je ta největší věc na světě.

Helena

Tak pojď sem!

Primus

Hned, hned -

Helena

Ale Prime, nech toho protivného tajemství života! Co ti je po nějakém tajemství? Pojď se podívat, honem!

Primus

(jde za ní k oknu) Co chceš?

Helena

Slyšíš? Ptáci zpívají. Ach, Prime, já bych chtěla být ptákem!

Primus

Čím?

Helena

Já nevím, Prime. Mně je tak divně, já nevím, co to je jsem jako pošetilá, ztratila jsem hlavu, bolí mě tělo, srdce, všechno bolí - A co se ti mně stalo, ach, to ti neřeknu! Prime, já musím, myslím, umřít!

Primus

Není ti někdy, řekni, Heleno, jako by bylo lépe umřít? Víš, snad jenom spíme. Včera ve spaní jsem zas mluvil s tebou.

Helena

Ve spaní?

Primus

Ve spaní. Mluvili jsme nějakým cizím nebo novým jazykem, protože si ani slovo nepamatuju.

Helena

O čem?

Primus

To nikdo neví. Já sám jsem tomu nerozuměl, a přece vím, že jsem nikdy nemluvil nic krásnějšího. Jak to bylo a kde, nevím. Když jsem se tě dotkl, mohl jsem umřít. I místo bylo jiné než všechno, co kdo na světě viděl.

Heleno

Já jsem ti našla místo, Prime, to se podivíš. Bydleli tam lidé, ale teď to zarostlo a jakživ tam nikdo nepřijde. Jakživ nikdo, jenom já.

Primus

Co tam je?

Helena

Nic, domek a zahrada. A dva psi. Kdybys viděl, jak mně lížou ruce, a jejich štěňata, ach, Prime, nic snad není krásnějšího! Vezmeš je na klín a chováš a pak už nemyslíš na nic a nestaráš se o nic, až slunce zapadne; když potom vstaneš, je ti, jako bys udělal stokrát víc než mnoho práce. Ne, jistě, já nejsem k ničemu; každý říká, že nejsem k žádné práci. Já nevím, jaká jsem.

Primus

Jsi krásná.

Helena

Já? Jdi, Prime, co jsi to řekl?

Primus

Věř mně, Heleno, já jsem silnější než všichni Roboti.

Helena

(před zrcadlem) Já že jsem krásná? Ach, ty hrrozné vlasy, kdybych si do nich mohla něco dát! Víš, tam v zahradě si vždycky dám do vlasů květiny, ale není tam ani zrcadla ani nikdo - (nakloní se k zrcadlu) Ty že jsi krásná? Proč krásná? Jsou krásné vlasy, které tě jenom tíží? Jsou krásné oči, které zavíráš? Jsou krásné rty, do kterých se jen koušeš, aby to bolelo? Co je to, nač je to, být krásná? - (uvidí v zrcadle Prima) Prime, to jsi ty? Pojď sem, ať jsme tam vedle sebe! Hleď, ty máš jinou hlavu nežli já, jiná ramena, jiná ústa - Ach, Prime, proč se mi vyhýbáš? Proč musím za tebou běhat celý den? A pak ještě říkáš, že jsem krásná!

Primus

Ty utíkáš přede mnou, Heleno.

Helena

Jak jsi se učesal? Ukaž (vjede mu oběma rukama do vlasů) Sss, Prime, nic není na hmat jako ty! Počkej, musíš být krásný! (vezme z umyvadla hřeben a češe Primovi vlasy do čela)

Primus

Není ti někdy, Heleno, že najednou ti tluče srdce: Teď, teď se musí něco stát -

Helena

(dá se do smíchu) Podívej se na sebe!

Alquist

(vstává) Co - cože, smích? Lidé? Kdo se vrátil?

Helena

(pustí hřeben) Co by se s námi, Prime, mohlo stát?

Alquist

(motá se k ním) Lidé? Vy - vy - vy jste lidé?

(Helena vykřikne a odvrátí se)

Alquist

Vy jste snoubenci? Lidé? Odkud se vracíte? (hmatá na Prima) Kdo jste?

Primus

Robot Primus.

Alquist

Jak? Ukaž se, děvče! Kdo jsi!

Helena

Robotka Helena.

Alquist

Robotka? Obrat se! Co, ty se stydíš? (bere ji za rameno) Ukaž se mi, Robotko!

Primus

Jářku, pane, nechat ji!

Alquist

Jakže, ty ji chráníš? - Jdi ven, děvče!

(Helena vyběhne)

Primus

Nevěděli jsme, pane, že tu spíš.

Alquist

Kdy byla udělána?

Primus

Přede dvěma roky.

Alquist

Od doktora Galla?

Primus

Jako já.

Alquist

Tak tedy, milý Prime, já - - - já musím dělat nějaké pokusy na Gallových Robotech. Záleží na tom všechno další, rozumíš?

Primus

Ano.

Alquist

Dobrá, doveď to děvče do pitevny. Budu ji pitvat.

Primus

Helenu?

Alquist

Nu ovšem, říkám ti. Jdi, připrav všechno. -- Nu tak, bude to? Mám zavolat jiné, aby ji přivedli?

Primus

(uchopí těžkou třecí paličku) Hneš-li se, rozbiju ti hlavu!

Alquist

Tak tedy rozbij! Jen rozbij! Co budou pak dělat Roboti?

Primus

(vrhne se na kolena) Pane, vezmi si mne! Jsem stejně udělán jako ona, ze stejné látky, stejného dne! Vezmi si můj život, pane! (rozhaluje kazajku) Řež tady, tady!

Alquist

Jdi, já chci pitvat Helenu. Dělej honem.

Primus

Vezmi si mne místo ní; řež do těchhle prsou, ani nevykřiknu, ani nevzdychnu! Vezmi stokrát můj život -

Alquist

Pomalu, hochu. Ne tak marnotratně. Copak ty nechceš žít?

Primus

Bez ní ne. Bez ní nechci, pane. Nesmíš zabít Helenu! Co ti to udělá, vzít mně život?

Alquist

(dotýká se něžně jeho hlavy) Hm, já nevím - Poslyš, chlapíku, rozmysli si to. Je těžko umírat. A je, vidíš, je lépe žít.

Primus

(vstává) Neboj se, pane, a řež. Jsem silnější než ona.

Alquist

(zazvoní) Ach, Prime, jak je dávno, co jsem byl mladým člověkem! Neboj se, Heleně se nic nestane.

Primus

(rozepíná kazajku) Jdu, pane.

Alquist

Počkej.

(Vejde Helena)

Alquist

Pojď sem, děvče, ukaž se mi! Ty tedy jsi Helena? (hladí ji po vlasech) Neboj se, necouvej. Pamatuješ se na paní Dominovou? Ach, Heleno, jaké ta měla vlasy! Ne, ne, ty se na mne nechceš podívat. Tak co, děvče, je pitevna uklizena?

Helena

Ano, pane.

Alquist

Dobře, pomůžeš mi, viď? Budu pitvat Prima.

Helena

(vykřikne) Prima?

Alquist

Nu ano, ano, musí to být, víš? Chtěl jsem - vlastně - ano, chtěl jsem pitvat tebe, ale Primus se nabídl za tebe.

Helena

(zakryje si tváře) Primus?

Alquist

Ale ovšem, co na tom? Ach, dítě, ty umíš plakat? Řekni, co záleží na nějakém Primovi.

Primus

Netrap ji, pane!

Alquist

Ticho, Prime, ticho! - K čemu ty slzičky? Nu bože, nebude Prima. Zapomeneš na něj do týdne. Jdi, buď ráda, že žiješ.

Helena

(tiše) Já půjdu.

Alquist

Kam?

Helena

Abys mne pitval.

Alquist

Tebe? Jsi krásná, Heleno. Bylo by tě škoda.

Helena

Půjdu. (Primus jí zastupuje cestu) Pusť, Prime! Pusť mne tam!

Primus

Nepůjdeš, Heleno! Prosím tě, jdi, tady nesmíš být!

Helena

Já skočím z okna, Prime! Půjdeš-li tam, skočím z okna!

Primus

(zadrží ji) Nepustím! (k Alquistovi) Nikoho, starý, nezabiješ!

Alquist

Proč?

Primus

My - my - patříme k sobě.

Alquist

Ty jsi řekl. (otevře dveře ve středu) Ticho. Jděte.

Primus

Kam?

Alquist

(šeptem) Kam chcete. Heleno, veď ho. (strká je ven) Jdi, Adame. Jdi, Evo; budeš mu ženou. Bud jí mužem, Prime.

(Zavírá za nimi)

Alquist

(sám) Požehnaný dni! (jde po špičkách ke stolu a vylévá zkumavky na zem) Svátku dne šestého! (sedne u psacího stolu, hází knihy na zem; pak otevře bibli, listuje a čte) "A stvořil Bůh člověka k obrazu svému k obrazu Božímu stvořil ho, muže a ženu stvořil je. I požehnal jim Bůh a řekl Rosttež a množte se, a naplňte zemi, a podmaňte ji, a panujte nad rybami mořskými, a nad ptactvem nebeským, i nad všemi živočichy, kteří se hýbají na zemi. (vstává) A viděl Bůh vše, co byl učinil, a bylo velmi dobré. I stal se večer a jitro, den šestý." (jde do středu pokoje) Den šestý! Den milosti. (padá na kolena) Nyní propustíš, Pane, služebníka svého - svého nejzbytečnějšího sluhu Alquista. Rossume, Fabry, Galle, velicí vynálezci, co jste vynalezli velkého proti té dívce, proti tomu chlapci, proti tomu prvnímu páru, který vynašel lásku, pláč, úsměv milování, lásku muže a ženy? Přírodo, přírodo, život nezahyne! Kamarádi, Heleno, život nezahyne! Zase se začne z lásky, začne se nahý a maličký; ujme se v pustině, a nebude mu k ničemu, co jsme dělali a budovali, k ničemu města a továrny, k ničemu naše uměni, k ničemu naše myšlenky, a přece nezahyne! Jen my jsme zahynuli. Rozvalí se domy a stroje, rozpadnou se systémy a jména velikých opadají jako listí; jen ty, lásko, vykveteš na rumišti a svěříš větrům semínko života. Nyní propustíš, Pane, služebníka svého v pokoji; neboť uzřely oči mé - uzřely - spasení tvé skrze lásku, a život nezahyne! (vstává) Nezahyne! (rozpřáhne ruce) Nezahyne!

OPONA

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK R.U.R. ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

Karel Čapek R.U.R.

(Rossum´s Universal Robots)

Kolektivní drama o vstupní komedii a třech dějstvích

OSOBY

Předehra

OPONA

DĚJSTVÍ PRVNÍ

OPONA

DĚJSTVÍ DRUHÉ

OPONA

DĚJSTVÍ TŘETÍ

OPONA

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE